Справа № 640/12223/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Кузик О.С.,

за участю:

представник позивача: - Єзути К.С.,

представника відповідача: - Вернигори М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною відмову у видачі сертифікату та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року позивач - Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною відмову у видачі сертифікату та зобов'язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.06.2019 року № ІУ 49 про відмову у видачі сертифікату на об'єкт: «Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва»;

- зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України прийняти рішення про видачу сертифіката на об'єкт: «Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва», замовником якого є Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

05 грудня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 44366, Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого, позивач вважає рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.06.2019 року № ІУ 49 про відмову у видачі сертифікату на об'єкт: «Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва» є протиправним, адже чинним законодавством не передбачено обов'язкової вимоги щодо надання виконавчої документації, в той час як доказів витребовування таких документів відповідачем не надано.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 року №533/7870 «Про надання Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва» надано комунальному підприємству «Спецжитлофонд» земельну ділянку площею 0, 29 га для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ№ 9885042 від 04.09.2012).

Будівельні роботи на вказаній земельній ділянці виконувались на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт від 17.12.2013 року № ІУ 19, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

13.06.2019 року, після завершення будівництва будинку по вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва КП «Спецжитлофонд» звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката, до якої було додано: акт готовності об'єкта до експлуатації, черговий кадастровий план на 1 арк., державний акт на право власності земельною ділянкою, дозвіл на виконання будівельних робіт з повідомленням про зміну даних.

21.06.2019 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято рішення про відмову у видачі КП «Спецжитлофонд» сертифіката по об'єкту: «Будівництво житлового будинку по вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва» (відмова у видачі сертифікату №ІУ 49).

Підставою для відмови у видачі сертифікату зазначено неподання документів необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката, відповідно до абз. 4 п. 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постаново Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461».

Вважаючи рішення про відмову у видачі сертифікату протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-ХІV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закону № 687-ХІV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно із частинами другою, четвертою, сьомою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав:

- неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

- виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

- невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил;

- невиконання вимог, передбачених Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" , щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг.

Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі.

Згідно з пунктами 23-27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку.

Для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).

У разі потреби під час розгляду питань, пов`язаних з видачею сертифіката, орган державного архітектурно-будівельного контролю може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків, що стосуються об`єкта будівництва.

Неподання таких висновків у встановлений строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі.

Сертифікат виготовляється в одному примірнику та видається замовнику (уповноваженій ним особі), який має зберігати його протягом всього періоду експлуатації об`єкта.

Підставою для відмови у видачі сертифіката є:

неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій ним особі) протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 11 до цього Порядку.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених об'єктів будівництва визначено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (далі - Порядок № 461).

Згідно пункту 25 Порядку №461 орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).

Колегія суддів звертає увагу, що виходячи з системного аналізу наведених норм права вбачається, що підставою для видачі сертифіката є заява замовника про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката та акт готовності об`єкта до експлуатації.

Такої обов'язкової підстави як подання до заяви виконавчої документації, вимогами чинного законодавства не передбачено. Подання такої документації є необхідною у випадку, якщо під час огляду у контролюючого органу виникають певні обґрунтовані сумніви.

В апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що посадовими особами відповідача здійснено огляд об'єкта будівництва «Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва» під час огляду особам Департаменту не було надано документи, необхідні для прийняття рішення про видачу сертифіката, а саме виконавчу документацію.

Колегія суддів не може брати такі доводи апелянта до уваги з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження надіслання Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» запиту щодо надання додаткових матеріалів з метою з`ясування достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, а також доказів неподання позивачем запитуваних документів.

Наявна у матеріалах справи копія довідки щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та видачі сертифіката також не містить доказів звернення представників інспекції з вимогою (запитом) про надання підприємством виконавчої документації.

При цьому, колегією суддів враховано, що позивачем до заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката додано Акт готовності об`єкту до експлуатації за формою згідно додатку 9 до Порядку. При цьому, зауважень до форми та змісту поданих позивачем документів у відповідача не було.

В матеріалах справи наявна копія довідки щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, та видачі сертифіката за підписом головного інспектора будівельного нагляду Жубінської М.В., в якій зазначено, що відомості у заяві про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката і акті готовності до експлуатації достовірні, заходи передбачені проектною документацією щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших мало мобільних груп населення виконані в повному обсязі.

Щодо дискреційних повноважень відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст.19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

З огляду на те, що судом встановлено, що в межах спірних правовідносин відповідач прийняв необгрунтоване рішення при наявності двох альтернативно можливих, колегія суддів вважає обґрунтований висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державну архітектурно-будівельну інспекцію України прийняти рішення про видачу сертифіката на об'єкт: «Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва», замовником якого є комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Л.Т.Черпіцька

Повний текст виготовлено 10 грудня 2019 року.