Справа № 640/24577/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 грудня 2019 року м. Київ № 640/24577/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Військового Апеляційного Суду Центрального регіону України від 22.01.2003 по цивільній справі за його скаргою від 11.12.2002 на неправомірні дії Міністра оборони України по виданню наказу № 398 від 05.12.2002 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності - звільнення з військової служби «за службовою невідповідністю»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд за новоявленими обставинами рішення Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003 про відмову заявнику в задоволенні скарги на незаконність наказу №398 від 05.12.2002 Міністра оборони України про його звільнення зі служби «за образу Президента України ОСОБА_2».

Тобто, заявник звернувся із заявою до суду, який не розглядав вищезгадану страву взагалі.

Відповідно до частини першої статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

Згідно частиною першою статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до адміністративного суду, передається судді адміністративного суду, який визначається в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 від 10.12.2019 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, судом встановлено наступне.

Позивач зазначає, що підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення від 22.01.2003 Військового Апеляційного суду Центрального регіону України є зазначені у заяві від 17.07.2017 Генпрокурором нові обставини, які підтверджують причетність Президента ОСОБА_2 до вбивства журналіста ОСОБА_3 , яке мало місце 16.09.2000.

Згідно частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу викладеного вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами пункту 1 частини першої статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

При цьому пунктом 1 частини другої статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Суд зазначає, що з доданих до заяви матеріалів видно, рішення Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003 набрало законної сили 22.02.2003, оскільки з наданих матеріалів не вбачається оскарження ОСОБА_1 рішення Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003, з огляду на що, у відповідності до абзацу 1 статті 231 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції станом 07.03.2002, чинній на момент прийнятті військовим судом рішення) рішення суду, якщо воно не було оскаржене, набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження або на апеляційне подання.

Таким чином, зважаючи на те, що рішення Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003 набрало законної сили 22.02.2003, натомість із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003 ОСОБА_1 звернувся 10.12.2019, тобто із значним пропуском трирічного строку на звернення до суду з такою заявою.

Відповідно до частини п`ятої статті 366 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами у разі, якщо така заява подана до суду після закінчення строку, визначеного частиною другою статті 363 цього Кодексу.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою від 10.12.2019 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003.

Разом з тим, варто звернути увагу ОСОБА_1 на недопустимість зловживання останнім процесуальними правами та обов`язками щодо подання заяв про перегляд рішення Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003 за нововиявленими обставинами, зважаючи на те, що ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.02.2019 (№ 640/2839/19), від 01.04.2019 (№ 640/2839/19), від 12.09.2019 у справі № 640/16261/19 та від 18.11.2019 у справі № 640/21244/19 заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003 за нововиявленими обставинами вже чотири рази були повернуті заявнику з підстав подання заяв ОСОБА_1 після спливу трьох років з дня набрання судовим рішенням Військового Апеляційного суду Центрального регіону України від 22.01.2003 законної сили.

При цьому, в усіх випадках підставами для звернення ОСОБА_1 із заявами про перегляд рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами були заяви Генпрокурора від 17.07.2017 щодо причетності Президента ОСОБА_2 до вбивства журналіста ОСОБА_3 , яке мало місце 16.09.2000.

Наведене свідчить, що всупереч принципу правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права, заявник намагається переглянути судове рішення, яке набрало законної сили більше ніж 16 років тому, тобто позивач діє у спосіб, несумісний із ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» [GC], №28342/95, п.61, ECHR 1999-VII)».

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata (див. там же, п.62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, що по суті має місце у даному випадку.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії», №52854/99, п.52, ECHR 2003-IX)».

Відтак, враховуючи викладене у сукупності та керуючись 241-243, ст. 248, 363, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження за ново виявленими обставинами в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Згідно з частиною другою статті 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін