Справа № 810/3555/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3555/18 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.
суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року (повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Броварський об`єднаний міський військовий комісаріат Київської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2017 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Міністерства Оборони України щодо відмови призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по інвалідності II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберігання і транспортуванні для відповідних випробувань та навчань - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб;
- скасувати протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.11.2017 року №121 (п.36) про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової допомоги, як інваліду II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по інвалідності II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберігання і транспортуванні для відповідних випробувань навчань - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервісті призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю:
- визнано протиправними дії Міністерства Оборони України щодо відмови призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по інвалідності II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберігання і транспортуванні для відповідних випробувань та навчань - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб;
- визнано протиправним та скасовано протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.11.2017 року №121 (п.36) про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової допомоги, як інваліду II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби;
- зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по інвалідності II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберігання і транспортуванні для відповідних випробувань навчань - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервісті призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інваліданості звільнених з військової служби (зборів) осіб.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує, що оскільки позивача було звільнено з військової служби до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.
У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з травня 1985 року по квітень 1986 року, в період з квітня 1986 року по жовтень 1990 року у групі військової частини польової пошти НОМЕР_2 , у період з жовтня 1990 року по червень 1993 року у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом начальника 12 Головного управління Міністерства оборони Російської Федерації від 17.06.1993 року №032-пм зарахований у розпорядження Міністерства оборони України.
Наказом заступника міністра оборони України від 20.12.1996 року № 28-пм звільнений в запас. Наказом від 19.01.1997 року №9 виключений із списків особового складу частини НОМЕР_1 . Відповідно даних військового квитка є прапорщиком запасу.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.
Довідкою до акта огляду обласної спеціалізованої МСЕК серія КИО-1 № 0415393 від 07.07.2012, проведено огляд позивача та встановлено йому ІІ групу інвалідності з 05.07.2012 року, причина інвалідності - виконання обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Листом Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 21.08.2012 року №838 направлено новий експертний висновок міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 21.08.2012 року №837-2332, у зв`язку з допущеною технічною помилкою.
Експертним висновком центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 21.08.2012 року №837-2332 встановлено, що захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберіганні і транспортуванні для відповідних випробувань та навчань.
Довідкою до акта огляду обласної спеціалізованої МСЕК серія КИО-1 № 0415481 від 10.09.2012 року проведено повторний огляд позивача та встановлено йому ІІ групу інвалідності, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберіганні і транспортуванні для відповідних випробувань та навчань.
16.03.2017 року позивач звернувся до Броварського об`єднаного міського військового комісаріату щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберіганні і транспортуванні для відповідних випробувань та навчань.
Листом Броварського об`єднаного міського військового комісаріату від 02.04.2018 №661 повідомлено позивача про надходження витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.11.2017 року №121, яким ОСОБА_1 , прапорщику в запасі відмовлено у призначенні одноразової грошової компенсації.
Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги та зазначив, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження, а доводи відповідача щодо порушення позивачем трирічного строку на звернення за отриманням вищевказаної грошової допомоги є безпідставними, оскільки станом на момент встановлення інвалідності ОСОБА_1 редакція ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ не діяла.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Зі змісту Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.11.2017 № 121 вбачається, що підставою для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, вказано, що оскільки позивача було звільнено з військової служби до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Вказаною нормою не обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги певним строком після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби.
Буквальний аналіз зазначеної норми свідчить, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 18 квітня 2019 року у справі №537/2897/16-а, від 13 грудня 2018 року у справі № 623/1711/17.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284 і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1331; допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Другу групу інвалідності позивачу встановлено - 05.07.2012. Інвалідність виникла внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби, а саме: захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберіганні і транспортуванні для відповідних випробувань та навчань.
Оскільки, на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, а саме Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» № 328 від 3 листопада 2006 року, яка діяла з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року та Порядок № 499.
Колегія суддів вважає помилковою доводи відповідача у оскаржуваному рішенні про те, що нова редакція (з 01 січня 2014 року) Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на позивача з огляду на дату звільнення, оскільки отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону № 2011-ХІІ законодавство пов`язує не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому групи інвалідності, що впливає на розмір такої допомоги.
Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 499, оскільки таке право не пов`язується з часом звільнення його з військової служби, а пов`язується з фактом і часом встановлення йому інвалідності як звільненому зі служби військовослужбовцю, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.
Разом з тим, у відповідності до п.11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
У відповідності до п.12-13 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Аналогічні правила викладені в Положенні про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства Оборони України від 14 серпня 2014 року №530 (далі - Положення №530), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071.
Колегія суддів зазначає, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ст.2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
В той же час, адміністративний суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити конкретні дії лише за умови, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує.
У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 809/1231/16 викладено висновок, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
З матеріалів справи та оскаржуваного рішення, оформленого протоколом не вбачається, що Комісія перевіряла та з`ясовувала наявність підстав для призначення одноразової грошової допомоги, надавалась оцінка документам, поданим позивачем на підтвердження наявності обставин для здійснення такої виплати.
Оскільки наявність передумов для призначення виплати позивачеві відповідачем достовірно не встановлена, колегія суддів не вбачає можливом зобов`язати відповідача прийняти рішення у спірних правовідносинах.
В зв`язку з зазначеним, належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає саме зобов`язання Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги по інвалідності II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберігання і транспортуванні для відповідних випробувань навчань - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервісті призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інваліданості звільнених з військової служби (зборів) осіб та прийняти відповідне рішення.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи: Київський обласний військовий комісаріат, Броварський об`єднаний міський військовий комісаріат Київської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Так, колегія суддів дійшла висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.
Судом апеляційної інстанції встановлено часткову невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково: рішення суду першої інстанції скасувати у частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, ухвалити у цій частині нове рішення, яким зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року скасувати у частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по інвалідності II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберігання і транспортуванні для відповідних випробувань навчань - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервісті призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інваліданості звільнених з військової служби (зборів) осіб
Прийняти у цій частині нову постанову, якою зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги по інвалідності II групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при участі у регламентних роботах з обслуговування ядерних боєзапасів, їх зберігання і транспортуванні для відповідних випробувань навчань - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення контузії, травми або каліцтва) інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервісті призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інваліданості звільнених з військової служби (зборів) осіб та прийняти відповідне рішення.
У решті рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст підписано 11.12.19.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В. Безименна