Справа № 826/7465/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2019 року № 826/7465/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного

управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С.

про скасування постанови від 03.03.2017,

за участю представників:

позивача - Бушуєва Максима Олексійовича (довіреність від 27.04.2017 за реєстр. № 374),

відповідача - Білан Юлія Станіславівна (довіреність б/н від 22.01.2018),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. про скасування постанови від 03.03.2017.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова винесена відповідачем за відсутності на те правових підстав та з порушенням встановленої процедури, оскільки виконавчий документ з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження №52377067 було позивачем у добровільному порядку виконано до його подання для примусового виконання, про що відповідача було повідомлено листом стягувача від 05.04.2017. Також позивач зазначив про те, що право винести постанову про стягнення виконавчого збору виникає у державного виконавця під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду відзив на адміністративний позов. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2016 державним виконавцем надано боржнику строк для добровільного виконання до 04.10.2016 та попереджено про здійснення примусового виконання рішення із стягненням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в разі не виконання в добровільному порядку. Оскільки боржником рішення суду у визначений державним виконавцем строк не виконано, 03.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, копію якої направлено до відома.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

28.09.2016 головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Білан Юлією Станіславівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52377067, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/17762/13-ц виданого 26.02.2016 Дарницьким районним судом міста Києва про "борг 1800091,55 грн.".

03.03.2017 головним державним виконавцем винесено постанову ВП № 52377067 про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника - ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 180009,15 грн.

Головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 03.03.2017 ВП № 52377067, що належить боржнику - ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 1980100,70 грн.

16.03.2017 ПАТ "Універсал Банк" направлено до Дарницького районного ВДВС ГТУЮ у місті Києва заяву в якій зазначено про те, що божником за виконавчим листом № 753/17762/13-а - ОСОБА_1 фактично виконано судове рішення, до моменту пред`явлення його до виконання, а представником стягувача було помилково направлено дані виконавчі листи на виконання та викладено прохання відкликати заяву представника ПАТ «Універсал Банк» Нарапович О.Д. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №753/17762/13-ц, зняти арешти з майна, накладені у рамках виконавчих проваджень, припинити проведення стягнення з доходів боржника та припинити інші заходи примусового виконання рішень судів, закінчити наявні виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за виконавчими листами № 753/17762/13-ц, № 753/2693/13.

12.04.2017 головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Білан Юлією Станіславівною на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/17762/13-ц виданого 26.02.2016 Дарницьким районним судом м. Києва та винесено в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

В зазначеній постанові державним виконавцем зазначено наступне: "до відділу надійшла заява від стягувача від 05.04.2017, про те що боржником фактично виконано рішення суду. Виконавчий збір в сумі 180009,15грн. боржником не сплачено, витрати виконавчого провадження сплачено."

Позивач не погоджуючись з постановою від 03.03.2017 ВП № 52377067 про стягнення виконавчого збору звернувся з відповідним позовом до суду

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Спірні правовідносини мали місце в період з 28.09.2016 по 12.04.2017, а отже до них мають застосовуватись норми права чинні на момент їх виникнення.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції чинній станом на 28.09.2016) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною першою та абзацом 2 частини другої статті 11 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом

Згідно з частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції чинній станом на 28.09.2016) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною першою статті 28 вказаного Закону встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції чинній станом на 28.09.2016) у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до пункту 7 розділу XII Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII (в редакції чинній станом на 03.03.2017) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Частиною першою та пунктом 2 частини другої статті 18 вказаного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII (в редакції чинній станом на 03.03.2017) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 вказаного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною дев`ятою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII (в редакції чинній, станом на 03.03.2017 та на 12.04.2017) встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 вказаного Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною третьою статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII (в редакції чинній, станом на 03.03.2017 та на 12.04.2017) у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, до прийняття Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, №1404-VIII не було чітко визначено випадків у яких державний виконавець наділений правом прийняти постанову про стягнення виконавчого збору, водночас після його прийняття було чітко визначено, що таке питання вирішується відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження чи в порядку встановленому частиною третьою статті 40 вказаного, а саме постанова про стягнення виконавчого збору у випадку закінчення виконавчого провадження/повернення виконавчого документу стягувачеві, за виключення, зокрема, закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, №1404-VIII, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, №1404-VIII виконавчі дії мають вчинятись відповідно до його положень.

Постанова про стягнення виконавчого збору від 03.03.2017 ВП № 52377067 була прийнята відповідачем після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, №1404-VIII, а отже мала бути прийнята відповідно до положень вказаного Закону.

Виконавче провадження № 52377067 було відкрито до набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Таким чином, оскільки виконавче провадження № 52377067 було відкрито до набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII державний виконавець мав прийняти постанову про стягнення виконавчого збору в порядку встановленому частиною третьою статті 40 вказаного Закону, а саме, під час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження/повернення виконавчого документу стягувачеві.

Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 52377067 була прийнята 12.04.2017, а отже лише станом на вказану дату у державного виконавця могло виникнути право на стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.04.2017 ВП №52377067 виконавче провадження було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що положеннями частини дев`ятої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено обставинами за наявності яких виконавчий збір не стягується.

Вказане також підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви від 16.03.2017 ПАТ "Універсал Банк" в якій зазначено про те, що божником за виконавчим листом № 753/17762/13-а - ОСОБА_1 фактично виконано судове рішення, до моменту пред`явлення його до виконання, а представником стягувача було помилково направлено дані виконавчі листи на виконання та викладено прохання відкликати заяву представника ПАТ «Універсал Банк» Нарапович О.Д. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №753/17762/13-ц, зняти арешти з майна, накладені у рамках виконавчих проваджень, припинити проведення стягнення з доходів боржника та припинити інші заходи примусового виконання рішень судів, закінчити наявні виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за виконавчими листами № 753/17762/13-ц, № 753/2693/13.

З огляду на зазначене, право на стягнення з позивача виконавчого збору в рамках виконавчого провадження виникло 12.04.2017 під час закінчення виконавчого провадження, водночас станом на вказану дату він був обізнаний з наявністю обставин, які виключать можливість стягнення з боржника виконавчого збору.

Доказів та обґрунтувань на спростування вказаних обставин відповідачем суду надано не було.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови відповідача від 03.03.2017 ВП № 52377067 про стягнення виконавчого збору

Позивач у позовній заяві просить скасувати оскаржувану постанову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень

З огляду на зазначене оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Керуючись статтями 241, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. (02121, м. Київ, пр-т Бажана 7-є, ) про скасування постанови від 03.03.2017 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. від 03.03.2017 ВП № 52377067 про стягнення виконавчого збору.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. (02121, м. Київ, пр-т Бажана 7-є, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 09 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов