Справа № 157/1739/19
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1739/19
Провадження №2-а/157/105/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Олісейчика Петра Максимовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до інспектора СРПП № 3 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Олісейчика П.М., Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 373072 від 20 листопада 2019 року, а провадження у справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України. Постанова мотивована тим, що він 20 листопада 2019 року перевозив вантаж згідно з товарно-транспортною накладною масою 2516 кг, що перевищує вантажопідйомність його транспортного засобу та є порушення п. 22.1. Правил дорожнього руху. Вважає постанову незаконною. Під час руху транспортним засобом автомобільною дорогою його було зупинено відповідачем, підставою для зупинки послужила перевірка документів, а не порушення Правил дорожнього руху чи інші підстави, що визначені ст. 35 Законом України «Про Національну поліцію». Він інспектору повідомив, що везе вантаж. Звіривши вантажопідйомність його автомобіля та вказану в товарно-транспортній накладній вагу, поліцейський повідомив, що ним порушено ст. 132-1 КпАП України. Він заперечив поліцейському та повідомив, що маса вантажу, який ним перевозиться, складає всього лише 490 кг, і якщо поліцейський бажає, він зможе поїхати за ним на зважування, однак інспектор порахував, що для притягнення його до відповідальності достатньо товарно-транспортної накладної та вантажопідйомності автомобіля. Після винесення постанови (яку поліцейський виніс у власному автомобілі без його участі та присутності) інспектор дозволив та не перешкоджав йому рухатися далі. Хоча документальна перевірка і показала порушення ним Правил дорожнього руху, однак це ґрунтується на припущенні працівника поліції і всі сумніви щодо доведеності правопорушення повинні тлумачитись на його (позивача) користь відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України. Він інспектору зазначав, що вага в товарно-транспортній накладній не відповідає вазі вантажу, який знаходиться в автомобілі, оскільки вантаж зазначений в товарно-транспортній накладній він перевозить частинами (через те, що весь вантаж в автомобіль не поміщається), тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності. Постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не відповідає вимогам, зазначеним в ст. 283 КпАП України. При винесенні постанови не зазначено доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, не дано оцінку цим доказам в порядку ст. 252 КпАП України. В матеріалах справи відсутній будь-який доказ, відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення ним пункту п. 22.1. Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутності і позовні вимоги задовольнити.

Відповідач - інспектор СРПП № 3 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Олісейчик П.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 20 листопада 2019 року інспектором СРПП № 3 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області Олісейчиком П.М. було винесено постанову серії БАА № 373072 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КпАП України.

Як вбачається з цієї постанови до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що він 20 листопада 2019 року о 13 год. 23 хв., керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», моделі «Спрінтер», н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Т-03-11 перевозив вантаж згідно з товарно-транспортною накладною № КОВ-00001385 від 20 листопада 2019 року, масою 2516 кг, що перевищує вантажопідйомність цього транспортного засобу згідно з даними зазначеними в реєстраційних документах, чим порушив вимоги пункту 22.1. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КпАП України.

Згідно з пунктом 22.1. Правил дорожнього руху, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 132-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність для водіїв транспортних засобів у разі порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність для водіїв транспортних засобів у разі порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

В оскарженій постанові не вказано частину статті 132-1 КпАП України, якою передбачено відповідальність за вчинення дій, які ставляться у вину позивачу.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Доказів на підтвердження маси вантажу, який перевозив позивач, відповідачами не надано.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Оскільки відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КпАП України, тому оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 77, 246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАА № 373072 від 20 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КпАП України у виді штрафу в розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:О. В. Антонюк