Справа № 240/10817/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 09.01.2014 Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу наступні періоди: з 20.11.1977 по 28.11.1979 службу в рядах Радянської армії, з 02.08.1976 по 18.11.1977 слюсарем - монтажником 3 розряду, з 11.02.1980 по 07.09.1982 газозварювальником третього розряду у Новоград-Волинському районному об`єднанні "Сільгостехніка". з 20.06.1983 по 31.03.1986 газоелектрозварювальником 4 розряду у Новоград-Волинському районному об`єднанні "Сільгостехніка, з 01.04.1986 по 01.08.1995 газоелектрозварювальником 4 розряду Новоград- Волинського ремонтно-транспортного підприємства. з 01.10.1998 по 30.10.1998 електрозварювальником 4 розряду у ТОВ "Практика"; з 05.04.2004 по 30.11.2007 електрогазозварювальником у ТОВ "Бейлі Оіл", з 01.12.2007 по 31.12.2012 газоелектрозварювальником 6 розряду у ТОВ "Ременергопрактика";
- зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 09.01.2014.
В обґрунтування позову вказує, що професія газоелектрозварювальника та посади «газоелектрозварювальника», «електрозварювальника» та «електрогазозварювальника» чітко передбачені Списком №2, затвердженим Постановами у різні періоди роботи ОСОБА_1 , що в свою чергу підтверджено відповідними записами у трудовій книжці позивача. Вказує, що 09 січня 2014 року звернувся до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, правонаступником якого є відповідач, із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Проте, рішенням відповідача від 09.01.2014 ОСОБА_1 призначено пенсію з того, що позивачем для призначення пенсії не були надані пільгові довідки (щодо проведення відповідних атестацій робочих місць), а тому визначити право на пенсію не можливо.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 позовну заяву залишено без руху.
До суду 11 жовтня 2019 року надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, вказаної в ухвалі від 07.10.2019.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 04.11.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі належним чином завірених копій: матеріалів пенсійної справи стосовно ОСОБА_1 ; рішення про призначення пенсії за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.01.2014; докази повідомлення ОСОБА_1 про результат розгляду його заяви від 09.01.2014
Копію ухвали позивач та представник позивача отримали 22.10.2019, а відповідач - 21.10.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 142-144).
На виконання вимог ухвали суду від 16.10.2019, відповідач 31 жовтня 2019 року надав копії документів.
У судовому засіданні, призначеному на 04.11.2019, суд протокольною ухвалою постановив задовольнити клопотання представника позивача та відклав розгляд справи до 21.11.2019 для надання часу представнику позивача подати відповідь на відзив, який було отримано останнім у судовому засіданні.
Відділом документального забезпечення суду 13.11.2019 зареєстровано відповідь на відзив представника позивача, а 14.11.2019 пояснення відповідача та уточнення до відзиву.
У судове засідання, призначене на 21.11.2019 представники сторін не прибули. Представник позивача у відповіді на відзив просить судове засідання 21.11.2019 провести без його участі та не заперечує щодо подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.
Відповідно до протоколу судового засідання від 21.11.2019, суд подальший розгляду адміністративної справи здійснює у порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення
Суд, розглянувши позовну заяву та відзив, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області із заявою від 09.01.2014 про призначення пенсії за віком по списку №2 (а.с. 149).
Відповідно до Протоколу №39 від 16.01.2014, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком. Зараховано стаж: робота за списком №2 - 11 років 9 місяців, військова служба - 2 роки 3 дні, страховий стаж з 01.07.2000 - 7 років 5 місяців 1 день, загальний стаж (після 2004 року) - 6 років 4 міс. 22 дні, загальний стаж (повний) 30 років 8 місяців 6 днів (а.с. 57).
Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, позивач звернувся до відповідача із питанням щодо пенсійного забезпечення.
Позивач вважає, що до стажу роботи за списком №2 необхідно зарахувати періоди: із 20.11.1977 по 28.11.1979, із 02.08.1976 по 18.11.1977, із 11.02.1980 по 07.09.1982, із 20.06.1983 по 31.03.1986, із 01.04.1986 по 01.08.1995, із 01.10.1998 по 30.10.1998, із 05.04.2004 по 30.11.2007, із 01.12.2007 по 31.12.2012.
У поясненнях та в уточненні відзиву, представник відповідача вказує, що:
- з 02.08.1976 по 18.11.1977 слюсарем-монтажніком. Вказаний період зараховано до загального стажу Позивача, оскільки посада слюсаря - монтажника не передбачена у Постанові Ради Міністрів СССР №1173 від 22.08.1956 «Про затвердження Списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах»;
- з 20.11.1977 по 28.11.1979 проходження служби в рядах Радянської Армії Зараховано до загального стажу (згідно довідки та військового квитка);
- з 11.02.1980 по 31.03.1986 газоелектрозварювальник в Новоград -Волинському районному об`єднані «Сільгостехніка». Зараховано до пільгового стажу за Списком №2 (6 років 1 місяць 20 днів);
- з 01.04.1986 по 21.08.1992- газоелектрозварювальник в Новоград-Волинському ремонтно-транспортному підприємстві. Зараховано до пільгового стажу за Списком №2 (5 років 7 місяців10днів);
- з 22.08.1992 по 01.08.1995 - газоелектрозварювальник в Новоград-Волинському ремонтно-транспортному підприємстві. Зараховано до загального стажу у зв`язку з відсутністю проведення атестації робочого місця
- з 01.10.1998 по.31.10.1998 - електрозварювальних в ТОВ «Практика». Зараховано до загального стажу;
- з 01.04.2004 по 30.11.2007 - електрогазозварювальник в ТОВ «Бейлі Оіл». Зараховано до загального стажу.
- з 01.12.2007 по 02.12.2012 - газоелектрозварювальник в ТОВ « Ременергопрактика» Зараховано в загальний стаж. Підстави: Вказані періоди роботи Позивача не зараховані до пільгового стажу, оскільки Позивачем під час подання документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах документів, які підтверджують право на зарахування даного періоду роботи по пільгового стажу необхідного для призначення даного виду пенсії не надано. Періоди зараховано до загально стажу, відповідно до відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку та системи ІКІС ПФУ ( довідка форми ОК -5).
Вважаючи протиправним незарахування вказаних періодів до пільгового стажу, позивач звернувся до суду з позовом.
Питання застосування наслідків пропуску строку звернення до суду, в судовому засіданні не вирішувалося, оскільки про порушене право позивачу стало відомо після отримання Листа №П-3285 від 08.08.2019 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Так, статтею 19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 8 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
У пункті "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідачем було зараховано до пільгового стажу роботи позивача періоди:
- із 11.02.1980 по 31.03.1986 газоелектрозварювальник в Новоград-Волинському районному об`єднанні "Сільгосптехніка". Зараховано до пільгового стажу за списком №2 (6 років 1 місяць 20 днів);
- із 01.04.1986 по 21.08.1992 Новоград-Волинському ремонтно-транспортному підприємстві. Зараховано до пільгового стажу за списком №2 (5 років 7 місяців 10 днів).
До загального стажу позивача зараховано (а.с. 179-180):
- із 02.08.1976 по 18.11.1977 слюсарем - монтажником;
- з 20.11.1977 по 28.11.1979 - служба в рядах Радянської армії;
- із 22.08.1992 по 01.08.1995 - електрогазозварювальник у Новоград-Волинському ремонтно-транспортному підприємстві. Зараховано до загального стажу у зв`язку з відсутністю проведення атестації робочого місця.
У зв`язку із ненаданням документів, які підтверджують право на зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу, зараховано до загального стажу періоди:
- 01.10.1998-31.10.1998 - електрозварювальник в ТОВ "Практика";
- 01.04.2004 по 30.11.2007- електрогазозварювальник в ТОВ "Бейлі Оіл";
- 01.12.2007 - 02.12.2012.
Щодо періоду із 02.08.1976 по 18.11.1977.
У трудовій книжці, копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи, (а.с. 19), ОСОБА_1 , 02.08.1976 прийнятий слюсарем-монтажником 3 розряду у Ровенське спеціалізоване управління "Проммонтаж" (наказ №124 від 27.07.1976).
Згідно запису у трудовій книжці, 18.11.1977 звільнений з роботи у Зузку з призовом в ряди Радянської армії.
Відповідач, відмовляючи у зарахування вказаного період до пільгового стажу вказує, що посада слюсаря-монтажника не віднесена до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Суд відмічає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні документи про характер виконуваних позивачем робіт у вказаний період та відсутня інформація про те, на якому виробництві виконував роботи позивач у спірний період.
У Списку №2, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, відсутня посада слюсаря - монтажника, а тому відмова у зарахування періоду із 02.08.1976 по 18.11.1977 до пільгового стажу є правомірною.
Встановлено, що у період із 20.11.1977 по 28.11.1978 ОСОБА_1 проходив службу в Радянській армії.
Так, відповідно до ч.2 ст.8 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Так, оскільки позивач до призову на службу не працював на посадах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідача правомірно зарахував період служби позивача до загального стажу роботи.
Отже, не підлягає задоволенню вимога в частини зобов`язання зарахувати період служби в армії із 20.11.1977 по 28.11.1978 до пільгового стажу.
Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок №637).
У пунктах 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (п. 20 Порядку № 637).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Уточнюючі довідки надаються лише у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Суд відмічає, що відповідачем не заперечується, що посада газозварника та газоелектрозварника віднесено до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Так, відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи, 01.04.1986 по 01.08.1995 позивач працював у Новоград-Волинському ремонтно-транспортному підприємстві на посаді газоелектрозварника 4 розряду.
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Пунктом 4.1 Порядку №383 передбачено, що постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Відповідач зарахував до пільгового стажу період роботи позивача із 01.04.1986 по 21.08.1992.
Спірним залишився період із 22.08.1992 по 01.08.1995.
Відмову відповідача зарахувати до пільгового стажу період із 22.08.1992 по 01.08.1995 обґрунтовано відсутністю атестації робочого місця.
Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (набрав чинності з 21.08.1992, далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Суд відмічає, що в матеріалах пенсійної справи позивача міститься довідка ПАТ "Новоград-Волинське РТП" №93 від 16.09.2013 у якій вказано, що за період із 21.08.1992 по 16.09.2013 атестація робочих місць по підприємству не проводилась (а.с. 156).
Отже, відсутні докази не підтвердження пільгового характеру умов праці та наявності за результатами атестації робочого місця позивача права на призначення пенсії за Списком №2 у період із 22.08.1992 по 01.08.1995.
Так, трудова книжка, яка була надана позивачем для призначення спірної пенсії, не містить відомостей про проведення атестації її посади та не відображає характеру умов праці, а також зайнятості у шкідливих умовах праці повний робочий день. А довідки, які б підтверджували характер виконуваної позивачем роботи та відомості щодо проведення атестації за посадою газоелектрозварника відсутні. Також не надано копії відповідного наказу по підприємству щодо проведення атестації за посадою, яку обіймала позивач у спірний період.
Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №607/2864/15-а.
У постановах Верховний Суд України: від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 2 грудня 2015 року (справа № 21-1329а15) висловлював правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Враховуючи викладене, суд вважає правомірною відмову відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи із 22.08.1992 по 01.08.1995.
Щодо періодів із 01.10.1998 по 30.10.1998, із 05.04.2004 по 30.11.2007, із 01.12.2007 по 31.12.2012.
Згідно записів у трудовій книжці, у період із 01.10.1998 по 30.10.1998 позивач працював електрозварником у ТОВ "Практика".
У період із 05.04.2004 по 30.11.2007 ОСОБА_1 працював електрогазозварником у ТОВ "Компанія " Бейлі Оіл", що підтверджується записом у трудовій книжці.
Із 01.12.2007 по 31.12.2012, позивач працював електрозварником у ТзОВ "Ременергопрактика".
Вказані періоди зараховано до загального стажу.
При дослідженні копії наданої позивачем трудової книжки встановлено відсутність записів про повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Відмовляючи у зарахуванні вказаних періодів до пільгового стажу, відповідач вказує що позивачем під час подання документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах документів, які підтверджують право на зарахування даного періоду роботи по пільгового стажу необхідного для призначення даного виду пенсії не надано.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що уточнюючі довідки мають надаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 квітня 2018 року у справі № 164/1993/14-а, від 19 червня 2018 року у справі № 592/5846/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 28 березня 2019 року у справа №194/712/17, від 18 квітня 2019 року у справі №156/173/17, від 11 липня 2019 року у справі №423/1156/17 та від 11 липня 2019 року у справі №225/3845/17.
В матеріалах адміністративної справи міститься довідка №19-09/19 від 23.09.2019 у якій вказано, що ОСОБА_1 працював у ТзОВ "Ременергопрактика" на посаді газоелектрозварника 6-го розряду в період з 01.12.2007 (наказ №37 від 01.12.2007) по 31.12.2012 (наказ №311 від 31.12.2012) (а.с. 36).
Суд відмічає, що довідка не містить інформації про повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
Враховуючи, що у трудовій книжці на ім`я позивача відсутні записи про його повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не надано уточнюючої довідки підприємства про підтвердження пільгового стажу, суд не вбачає підстав для врахування вказаних періодів до пільгового стажу.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а дій відповідача правомірними.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук