Справа № 759/5651/19
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5651/19

пр. № 2-а/759/159/19

09 вересня 2019 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві в особі інспектора Вишневського Андрія Ігоровича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову, по справі про адміні стративне правопорушення серії ЕАВ № 992145 від 16.03.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16 березня 2019 року інспектором управління патрульної поліції в місті Києві Вишневським Андрієм Ігоровичем було винесено постанову серії ЕАВ № 992145 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом SsangYong Kyron» н.з. НОМЕР_1 , 16.03.2019 о 17:14 год. здійснив зупинку під естакадою за адресою м. Київ, проспект Перемоги 123/1, чим, нібито, створював перешкоду дорожньому руху або загрозу безпеці руху, відповідно до ч. З ст. 122 КУпАП, на яку посилається інспектор.

Позивач зазначив, що зупинка транспортного засобу була вимушеною, оскільки 16.03.2019 року у м. Київ йшов дощ, що видно на відео, а склоочисник з боку водія практично перестав працювати при русі автомобіля після тривалої дороги по трасі. Зважаючи на неможливість керувати транспортним засобом для усунення несправності склоочисника була здійснена негайна зупинка в крайній правій смузі під естакадою, оскільки, йшов дощ. Під час складання протоколу позаду його автомобіля, також під естакадою, зупинився інший автомобіль та стояв з піднятим капотом, проте його поліцейські згодом просто відпустили.

Інспектор відмовився слухати пояснення про причину зупинки та склав постанову не від свого імені, а від імені свого напарника ОСОБА_2 . На відео з автомобіля позивача зафіксовано всю розмову з інспектором. Окрім того, в постанові вказана невірна адреса, проспект Перемоги, хоч автомобіль знаходився на проспекті Академіка Палладіна.

З огляду на вищесказане, вважає постанову, винесену 16.03.2019 ЕАВ № 992145 такою, що підлягає скасуванню, оскільки зупинка була вимушеною, з метою усунення несправності, що перешкоджає подальшому безпечному руху автомобіля, та не створювала перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а дії інспектора управління патрульної поліції міста Києва Вишневського Андрія Ігоровича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без урахувань моїх пояснень та доказів є протиправними.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, що 16 березня 2019 року інспектором управління патрульної поліції в місті Києві ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАВ № 992145 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень (а.с. 4).

Відповідно до постанови, позивач керуючи транспортним засобом SsangYong Kyron» н.з. НОМЕР_1 , 16.03.2019 о 17:14 год. здійснив зупинку під естакадою за адресою м. Київ, проспект Перемоги 123/1, створював перешкоду дорожньому руху або загрозу безпеці руху, відповідно до ч. З ст. 122 КУпАП (а.с. 4)

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином судом встановлено що при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач та не надано доказів в спростування доводів позивача.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 7, 245-247, 251, 258, 283, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 992145 від 16.03.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Журибеда