Справа № 1.380.2019.005321
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005321
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом: ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

-визнати протиправним та скасувати рішення Дрогобицького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян пенсійного фонду України про переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, як перехід з одного виду пенсії на інший;

-зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, у відповідності до вимог ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 03.12.2013 року відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому призначено пенсію за вислугу років при загальному стажі 36 років 1 місяць 24 дні. 01.04.2015 позивачу припинено пенсію за вислугу років, у зв`язку з призначенням директором Волощанського НВК І-ІІ ступеня та продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Після досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком. Відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком, а переведено з одного виду пенсії на інший відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач зазначає, що Пенсійний фонд, в порушення частини другої статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058), визначило заробітну плату (дохід) позивача та, відповідно, обчислило розмір його пенсії, без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

У відзиві Головне управління зазначило, що з 03.12.2013 році позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до п.2.1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при загальному стажі роботи 36 років 1 місяць 24 дні, з них 25 років 5 місяців 15 днів-працівник освіти. У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького управління із заявою про призначення пенсії за віком, та рішенням від 20.04.2019 позивача було переведено на пенсію за віком, відповідно до статті 26 Закону № 1058. Страховий стаж за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 становить 41 рік 5 місяців 24 дні. Відповідно коефіцієнт страхового стажу із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Постановою КМУ від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексацій пенсій у 2019 році» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст. 42 Закону, та установлено, що: у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проводиться із застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати доходу в Україні, з якої сплачені страхові внески , та який враховується для обчислення пенсії з жовтня 2017 року, в розмірі 1,17. Відповідно розмір пенсії за віком позивача становить 3598,25 грн.

На думку відповідача, розмір пенсії обчислено вірно, відповідно до чинного законодавства та нормативно-правових актів України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03.12.2013 ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, відповідно останньому призначена пенсія за вислугою років з 03.12.2013.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що пенсію за вислугу років він отримував до 01.04.2015 року. З 01.04.2015 виплату пенсії було припинено у зв`язку з тим, що позивача призначено директором Волощанського НВК І-ІІ ступеня.

22.04.2019 позивач (якому 19.04.2019 виповнилось 60 років) звернувся до Дрогобицького об`єднаного УПФУ із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком.

Згідно заяви та додатково наданих документів ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком з 20.04.2019 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому відповідачем застосовано середній показник заробітної плати за 2013 рік.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п. 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Водночас, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

За призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

За таких обставин застосування в спірних відносинах норм частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016р. (справа №133/476/15-а), постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. (справа № 876/5312/17, провадження №11-731апп18), постанові Верховного Суду від 13.02.2019р. (справа №265/7301/16-а) та постанові Верховного суду від 11 вересня 2019 року по справі №213/1226/16-а (адміністративне провадження №К/9901/42455/18), яка згідно ч. 4,5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень та враховується іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач є одержувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за призначенням пенсії відповідно до цього Закону позивач звернувся вперше, а тому відповідно до положень закону і встановленої судової практики Верховного Суду при вирішенні подібних правовідносин позивачу має застосовуватися показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2016 - 2018 роки).

За таких обставин суд приходить до висновку, що під час обчислення пенсії позивачу відповідач протиправно застосував показник середньої заробітної плати за 2013 рік.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області суму судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що полягають у призначенні ОСОБА_1 у квітні 2019 року пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити з 20.04.2019 ОСОБА_1 , на підставі Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки, здійснити відповідні перерахунок та виплату різниці.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) сплачений судовий збір в сумі 1536,80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.