Справа № 440/1799/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 р.Справа № 440/1799/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/1799/19

за позовом ОСОБА_1

до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни

третя особа Головне управління Національної поліції України в Полтавській області

про визнання протиправною бездіяльність,скасування рішення,зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року позов ОСОБА_1 до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволений.

Визнано протиправною бездіяльність Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, оформлене протоколом №3 від 21.09.2018, яким ОСОБА_1 було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.

Зобов`язано Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, крім того в ній заявник також просив залишити без змін рішення першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 2009 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

04.06.2015 УМВС України в Полтавській області видано наказ № 287 о/с дск "Про відрядження працівників УМВС України в Полтавській області на блокпости фільтраційних пунктів на території Харківської області та зони проведення антитерористичної операції", яким відряджено з 05.06.2015 строком на 30 діб до ГУМВС України в Харківській області та зони проведення антитерористичної операції з табельною вогнепальною зброєю (ПМ) та автоматичною зброєю, зокрема, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-196212), заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції Полтавського РВ УМВС.

На підставі наказу УМВС України в Полтавській області від 04.06.2015 № 287о/с дск ОСОБА_1 видано посвідчення про відрядження від 04.06.2015 № 17, згідно з яким термін відрядження становив 30 днів з 05.06.2015, пункт відрядження - м. Ізюм Харківської області (а.с.115)

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 03.07.2015 № 184 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 визнано таким, який у період із 04.06.2015 по 03.07.2015 перебував у складі сил та засобів, що залучаються та беруть безпосередньо участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с.17).

01.07.2015 Ізюмським міськвідділом ГУМВС України в Харківській області видано ОСОБА_1 довідку про його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.18).

Рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 10.06.2017 №2/V/XVII/2 відмовлено ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №816/2486/17 визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 10 липня 2017 року №2/V/XVII/2 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій. Зобов`язано комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань, пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій повторно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення з урахуванням висновків суду.

21.09.2018 на засіданні комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №816/2486/17, розглянуто документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийнято рішення про відмову у надання статусу учасника бойових дій, що оформлене протоколом №3 від 21.09.2018 (а.с.92-93).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Як вбачається з матеріалів справи, комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни було розглянуто документи щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та прийнято рішення про відмову у надання статусу учасника бойових дій.

Причиною відмови слугувала відсутність доказів про безпосередню участь ОСОБА_1 у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Поряд з тим, слід зазначити, що документи, які були надані позивачем до комісії та до суду є достатнім доказом перебування ОСОБА_1 в зоні проведення антитерористичної операції.

Так, відповідно до наказу УМВС України в Полтавській області № 287 о/с дек від 05.06.2015 року терміном на тридцять діб, позивача було направлено у відрядження до ГУМВС України в Харківській області та зони проведення антитерористичної операції з метою належного виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом» та організації заходів щодо встановлення осіб, причетних до вчинення тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі проти державності, а також забезпечення діяльності фільтраційних пунктів та блокпостів.

Підтвердженням перебування позивача у службовому відрядженні є посвідчення про відрядження № 17 видане Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області 04.06.2015 з відмітками щодо прибуття до пунктів призначення з зазначенням місць перебування та строку (а.с.115).

Крім того, перебування позивача у складі сил та засобів, які залучались та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань також підтверджуються витягом з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей по стройовій частині) від 03.07.2016 № 184 завірений підписом та печаткою (а.с.125); довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечуючи її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 01.07.2015 № 1/15019-44, яка зареєстрована належним чином та завірена підписом та печаткою (у додатках). Вказана довідка і є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (а.с.124).

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, факт безпосередньої участі позивача у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення беззаперечно підтверджується постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 м. Полтава справа № 816/1465/16. Комісією визнано факт перебування ОСОБА_1 в районі проведення антитерористичної операції, натомість акцентовано увагу на нетривалому часі його перебування в зоні проведення антитерористичної операції, а саме: дві доби з 06.06.2015 по 07.06.2016.

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач має право на отримання статусу учасника бойових дій. А, відповідач під час винесення рішення, оформленого протоколом №3 від 21.09.2018, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, обираючи спосіб поновлення порушеного права позивача саме шляхом зобов`язання надати позивачу статус учасника бойових дій, суд першої інстанції доцільно звернув увагу на неодноразову відмову у наданні статусу учасника бойових дій позивачу.

Тому, саме такий спосіб захисту порушеного права відповідає змісту спірних правовідносин, є ефективним та забезпечує належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року по справі № 440/1799/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складений 11.12.2019 року