Справа № 200/13045/19-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 р. Справа№200/13045/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: вул. Героїв праці, буд. 6, м. Селидове, Донецька область, ) про визнання неправомірними дії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2019 року ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 серпня 2018 року, щодо не зарахування до пільгового стажу періоди роботи позивача, а саме: з 01 вересня 1992 року по 09 вересня 1996 року на підприємстві ВП "Шахта ім. В. І. Леніна" ДП "Макіїввугілля";

- зобов`язання Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням до пільгового стажу періоди роботи позивача, а саме: з 01 вересня 1992 року по 09 вересня 1996 року на підприємстві ВП "Шахта ім. В. І. Леніна" ДП "Макіїввугілля".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є отримувачем пенсії, яка була призначена 09.08.2018 року. В жовтні 2019 року позивач отримала повідомлення відповідача, з якого вбачається, що позивачу не враховані періоди роботи з 01.09.1992 року по 09.09.1996 року,так як надана пільгова довідка підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування стажу роботи протиправними та такими, що порушують його конституційні права, оскільки її стаж належно відображений в трудовій книжці, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.09.1992 по 09.09.1996 року на підприємстві «ВП «Шахта ім. Леніна» ДП «Макіїввугілля», так як надана позивачем довідка видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, та в управління відсутня можливість провести перевірку наданих документів.

У зв`язку з чим, представник УПФУ вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09 серпня 2018 року звернулась до управління відповідача для призначення пенсії за віком згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивачу призначено пенсії на підставі рішення № 55055 комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 14.0.2018 року.

В матеріалах справи наявний лист Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області без дати та номера, яким повідомлено ОСОБА_1 , що до її пільгового стажу не зараховано період роботи на підприємстві «Шахта ім. В.І. Леніна» з 01.09.1992 року по 09.09.1996 року, оскільки підприємство не перереєстровано на підконтрольній українській владі території і перевірити достовірність наданої пільгової довідки не має можливості.

01 жовтня 2019 року позивач звернулась до управління відповідача з заявою, якою просила управління відповідача надати пояснення щодо не зарахування періоду роботи з 01.09.1992 року по 09.09.1996 року до пільгового стажу.

У відповідь на вказану заяву відповідачем надало лист від 11 жовтня 2019 року № 195/С-01-01-14, яким вказано, що період роботи не зараховано, так як надана пільгова довідка № 499 від 30.06.2016 року з «ВП «Шахта ім. Леніна» ДП «Макіїввугілля» видана підприємством, яке знаходиться на території не неконтрольованій українською владою території та реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на території, підконтрольній українській владі підприємством не здійснювалися.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , вона працювала з 01.09.1992 року по 09.09.1996 року на посаді завідуючої складом вибухових матеріалів підземною, з повним робочим днем в шахті.

В матеріалах справи наявна довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 499 від 30.06.2016 року, відповідно до положень якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ГОАО «Ордену трудового красного знамені шахти ім. В.І. Леніна», і за період з 01.09.1992 року по 09.09.1996 року виконувала обов`язки завідувача складу вибухових матеріалів, зайнятої на підземних роботах 50% і більш робочого часу в році, дільниці вибухових робіт.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно не зарахування позивача періоду роботи при призначені пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 N 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах обґрунтовується посиланням на Закон України "Про пенсійне забезпечення", норми якого з урахуванням відомостей про місце та час його роботи зі шкідливими та важкими умовами за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, дають право на призначення такої пенсії. Працівникам, зайнятим повний робочий на роботах, передбачених Списком N 1, що чинні на час їх роботи за наявності необхідної кількості пільгового та загального стажу пенсія призначається зі зниженням пенсійного віку. При цьому необхідною умовою для зарахування стажу до пільгового є наявність атестації робочого місця після 22.08.92.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України "Про пенсійне забезпечення" (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу згідно з пунктом 6 частини 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пунктом «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з зайняттям на цих роботах повний робочий день; ні цим Законом, ні іншими нормативно-правовими актами не передбачено, що до пільгового стажу роботи ткалі включаються тільки той стаж, коли працівник працював повний робочий день.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено періоди роботи позивача з 01.09.1992 року по 09.09.1996 року, протягом якого позивач працювала на посаді завідувача складу вибухових матеріалів підземного з повним робочим днем в шахті на ДП «Макіїввугілля».

Підставою для не зарахування до пільгового стажу роботи спірного періоду є неможливість здійснення перевірки достовірності довідки через те що підприємство знаходиться на непідконтрольній території українській владі.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 року справа № 235/4894/17.

Окрім того, позивачем для призначення пенсії надано довідку № 499 від 30.06.2016 року, виданої Відокремленим підрозділом «Шаха ім. В.І. Леніна» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній вказано, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ГОАО «Ордену трудового красного знамені шахти ім. В.І. Леніна», і за період з 01.09.1992 року по 09.09.1996 року виконувала обов`язки завідувача складу вибухових матеріалів, зайнятої на підземних роботах 50% і більш робочого часу в році, дільниці вибухових робіт. Вказано, що посада, яку займала позивач, відноситься до переліку зайнятих посад, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд констатує, що довідка видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній території, та з урахуванням того, що відомості, вказані у довідки підтверджуються записами у трудовій книжці позивача, суд приймає до уваги відомості, вказані у довідці про підтвердження пільгового стажу позивача за спірний період.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окрім того, у довідці № 499 від 30.06.2016 року вказано, що ОСОБА_2 знаходилась в частково оплачуваної відпустці з 09.09.1992 року по 09.09.1993 року, та з 10.09.1993 року по 09.09.1996 року у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною.

Згідно із частиною другою статті 181 Кодексу законів про працю України, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трирічного віку.

За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію за вислугу років. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

До аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 22 травня 2018 року справі №607/6447/17-а (адміністративне провадження №К/9901/32448/18). Крім цього, відповідач і третя особа у справі яка переглядалась Верховним судом ті ж самі особи які беруть участь у даній справі.

Таким чином суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог та зарахування до пільгового стажу позивача період її роботи з 01.09.1992 року по 09.09.1996 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області судового збору у розмірі 768,40 гривень на користь ОСОБА_1 , як того вимагає ч.2 ст. 4 Закон України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: вул. Героїв праці, буд. 6, м. Селидове, Донецька область, ) про визнання неправомірними дії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 серпня 2018 року, щодо не зарахування до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01 вересня 1992 року по 09 вересня 1996 року на підприємстві ВП "Шахта ім. В. І. Леніна" ДП "Макіїввугілля".

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01 вересня 1992 року по 09 вересня 1996 року на підприємстві ВП "Шахта ім. В. І. Леніна" ДП "Макіїввугілля".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 13 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова