Справа № 520/5826/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 р.Справа № 520/5826/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача: Тарасенко Д.Ю.,

представника відповідача: Зеленохатова І.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року, суддя Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.09.19 року по справі № 520/5826/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 22.04.2019 року № 2032 про визначення ФОП ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 22.04.2019 року № 2032 про визначення ФОП ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення про визначення сум податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 та 2018 роки є незаконними, оскільки відповідачем не додано до вказаних ППР розрахунків податкових зобов`язань, а належна позивачу нерухомість є будівлями промисловості, отже, не є об`єктом оподаткування, в розумінні приписів ст. 266 ПК України. Крім того, податкове повідомлення-рішення від 22.04.2019 року № 2032 про визначення зобов`язань складено та направлено з порушенням строків.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 22.04.2019 року № 2032 на суму 20677,00 грн. та № 2032 на суму 29762,73 грн. та прийняти в цій частині постанову про задоволення позовних вимог посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено, що суд першої інстанції не надав належної уваги доводам позивача стосовно цільового призначення нежитлових будівель за адресою АДРЕСА_1 , а також застосуванню контролюючим органом до вказаних будівель ставки податку.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.12.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за позивачем 05.04.2017 року зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, а саме: літ Г-1 площею 57,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; літ Б-1 площею 275,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; літ А-1 площею 790,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Як свідчать матеріали справи, 22.04.2019 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення № 2032, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у розмірі 26954,40 грн. та № 2032, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік у розмірі 41813,01 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, Законом України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015 року, (надалі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з п.п 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 261 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Згідно з п.п. 266.6.1. п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п 14.1.129-1. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Згідно з п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

В судовому засіданні встановлено, що у контролюючого органу були відсутні відомостей щодо цільового призначення належних позивачу будівель, відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень застосовано данні державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відсутністю відповідних відомостей.

Відповідно до положень рішення 11 сесії 7 скликання Харківської міської ради Харківської області від 22.02.2017 року №542/17 «Про місцеві податки і збори у Харкові», зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з рішенням Харківської міської ради 18 сесія 7 скликання від 21.02.2018 р. №978/18, якими визначені ставки податку на 2017 рік та на 2018 рік. Відповідно до п. 5 ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі 0,1 відсотка; 5) будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка, 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків;8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості»).

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», що включає підкласи: 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості»; 1251.2 «Будівлі підприємств чорної металургії»; 1251.3 «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості»; 1251.4 «Будівлі підприємств легкої промисловості»; 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості»; 1251.6 «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості»; 1251.7 «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості»; 1251.8 «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості»; 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 31.01.2018 по справі №822/2624/16.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій технічних паспортів, наданих позивачем до суду першої інстанції, встановлено, що будівлі, які належать ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 мають цільове призначення майстерні та складське приміщення (а.с. 84-93).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.12.2019 року представником позивача вказано, що приміщення за адресою АДРЕСА_1 мають наступне цільове призначення: Літ. «А-1» - трубня ділянка та столярна майстерня, тобто будівля промислова; Літ. «Б-1» - контора їдальня, тобто будівля торговельна; Літ. «Г-1» - склад лакофарб, тобто складські будівлі.

Враховуючи вказане вище та з урахуванням цільового призначення будівель за адресою АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_1 та призначення вказаних будівель при використанні позивачем у своїй діяльності, колегія суддів дійшла висновку, що контролюючим органом невірно застосовано розмір ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності позивача.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем, на підставі рішення 11 сесії 7 скликання Харківської міської ради Харківської області від 22.02.2017 року №542/17 «Про місцеві податки і збори у Харкові», застосовано до складських приміщень, що перебувають у власності ОСОБА_1 , застосовано розмір ставки податку - 1, замість вірного розміру - 0,25, відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 22.04.2019 підлягають частковому скасуванню.

Отже, з урахуванням пояснень позивача та наданих до суду апеляційної інстанції позивачем розрахунків суми податку на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки, яка підлягала сплаті позивачем у 2017 році за будівлі за адресою АДРЕСА_1, а саме: Літ. «А-1» - будівля промислова, 790,3 м.кв., ставка податку 0,25 - сума до сплати 4741,80 грн.; Літ. «Б-1» - склад, 275,7 м.кв., ставка податку 0,25 - сума до сплати 1654,20 грн.; Літ. «Г-1» - будівля торговельна, 57.1 м.кв., ставка податку 1 - сума до сплати 1370,40 грн., загальна сума 6277,40 грн. та у 2018 році сама податку на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки, яка підлягала сплаті позивачем за вказані будівлі становила 12050,28 грн., з яких: Літ. «А-1» - будівля промислова, 790,3 м.кв., ставка податку 0,25 - сума до сплати 7357,690грн.; Літ. «Б-1» - склад, 275,7 м.кв., ставка податку 0,25 - сума до сплати 2566,76 грн.; Літ. «Г-1» - будівля торговельна, 57.1 м.кв., ставка податку 1 - сума до сплати 2125,83 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції при прийнятті рішення в частині відмови в задоволенні вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 22.04.2019 року № 2032 на суму 20676,60 грн. та № 2032 на суму 29762,72 грн. порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають обставинам справи, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з задоволенням позовних вимог, в іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року по справі №520/5826/19 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 22.04.2019 року № 2032 на суму 20676,60 грн. та № 2032 на суму 29762,72 грн.

Прийняти в цій частині постанову щодо задоволення позовних вимог.

Скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте 22.04.2019 року Головним управлінням ДФС у Харківській області № 2032 на суму 20676,60 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області від 22.04.2019 року за №2032 на суму 29762,72 грн.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) В.В. Старостін А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 13.12.2019 року