Справа № 120/1485/19-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1485/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

10 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: Грендача М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року (повний текст якої складено в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до приватного підприємства "Моноліт-ГСМ" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до приватного підприємства "Моноліт-ГСМ" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Приватному підприємству «Моноліт-ГСМ» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4594 від 23.10.2014, з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки пиляльних вапняків, затвердження запасів корисних копалин ДКЗ України, строком на 5 років.

23.10.2014 між Державною службою геології та надр України та Приватним підприємством «Моноліт-ГСМ» укладена Угода про умови користування надрами (№4594 від 23.10.2014).

Наказом Державної служби геології та надр України №523 від 28.11.2017 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, відповідно до якого перевірку відповідача призначено на 28.05.2018.

Наказом Державної служби геології та надр України № 121 від 10.04.2018 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у травні 2018 року», Департаменту державного геологічного контролю доручено провести планові перевірки надрокористувачів, в зв`язку з чим відповідачу було направлено повідомлення про проведення планової перевірки від 12.04.2018, яке останній отримав 18.04.2018.

За результатами перевірки складено Акт перевірки № 06-03/26/2018-25/п (71) від 30.05.2018 про недопущення до перевірки, в якому зазначено, що власником ПП «Моноліт-ГСМ» ОСОБА_1 було відмовлено у проведені перевірки на підставі відсутності директора ПП «Моноліт-ГСМ» ОСОБА_2 та всієї технічної документації, чим порушено вимоги статей 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пункту 5.3. Угоди про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 4594 від 23.10.2014, в частині обов`язку надрокористувача допустити представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю.

На підставі зазначеного Акту перевірки позивачем складено припис № 350-14/06 від 01.06.2018, в якому вказано про необхідність у строк до 02.07.2018 усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, зазначених в Акті, та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Відповідачем 27.06.2018 направлено інформацію про виконання припису за результатами перевірки ПП «Моноліт-ГСМ» до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України, в якій зазначено, що після пред`явлення направлення на проведення перевірки директором підприємства ОСОБА_1 було надано пакет документів та запрошено відвідати штольню. Крім того, до даної інформації надано пояснювальну записку та копії документів.

Наказом Державної служби геології та надр України від 07.09.2018 № 311 зупинено дію спеціальних дозволів та надано надрокористувачу 30 календарних днів для усунення порушень.

Позивачем направлений лист № 334/03/14-18 від 08.01.2019 до ПП «Моноліт-ГСМ» з проханням надати до Держгеонадр у 15 денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно з спеціальним дозволом на користування надрами №4594 від 23.10.2014.

01.02.2019 відповідачем надано пояснення (№1 від 25.01.2019) Державній службі геології та надр України, в яких доніс свою позицію щодо припинення права на користування надрами ПП «Моноліт-ГСМ» наданого Спеціальним дозволом №4594 від 23.10.2014 та просив розглянути пояснення та об`єктивно вирішити питання про доцільність продовження або анулювання Спеціального дозволу №4594 від 23.10.2014.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4594 від 23.10.2014, згідно положень статті 26 Кодексу України про надра та п.23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт незгоди відповідача щодо припинення користування надрами не доведений. Як наслідок, відсутні підстави для припинення права користування спеціальним дозволом у судовому порядку. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба геології та надр України (далі - позивач, Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі - Положення).

Згідно з підпунктом 12 пунктом 4 Положення, Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.

Відповідно до статті 26 Кодексу України про надра, згідно з якою, право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який падав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Так, пунктом 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, яким передбачено, зокрема, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки з матеріалів справи встановлено, що листом №1 від 25.01.2019 ПП «Моноліт-ГСМ», який отриманий позивачем 01.02.2019 (а.с. 29), не висловлювало незгоду на припинення користування надрами, тому факт незгоди відповідача щодо припинення користування надрами не доведений. Як наслідок, відсутні підстави для припинення права користування спеціальним дозволом у судовому порядку. Однак, вказане не ґрунтується на нормах чинного законодавства у зв`язку з наступним

Відповідно до ст. 24 Кодексу України про надра встановлено, що користувачі надр зобов`язані виконувати вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Пунктом 5 ч.1 ст. 26 Кодексу України про надра передбачено, що право користування надрами припиняється у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Частиною 2 ст. 26 Кодексу України про надра встановлено, що право користування надрами припиняється органом, який падав надра у користування, а у випадках, передбачених п.п. 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку.

Отже, орган, який надав надра у користування, повноважний припинити право користування надрами у випадку, передбаченому п. 4, 5, 6 ст. 26 Кодексу України про надра, лише за наявності згоди на це користувача надрами.

З огляду на те, що відповідач не надав згоду на припинення права користування надрами, наявні підстави для припинення цього права у судовому порядку.

Більше того, вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №812/1074/17.

Як встановлено судом апеляційної інстанції позивач, керуючись ст. ст. 5, 26, 160, 168 КАС України, у зв`язку з порушенням ст. 24 Кодексу України про надра, на підставі ст. 26 Кодексу, звертається до суду з вказаним позовом до приватного підприємства «Моноліт-ГСМ» з вимогою про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4594 від 23.10.2014 року, що узгоджується з приписами норм чинного законодавства України.

Приватному підприємству «Моноліт-ГСМ» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4594 від 23.10.2014 року, з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно - промислової розробки пиляльних вапняків, затвердження запасів корисних копалин ДКЗ України, строком на 5 (п`ять) років до 23.10.2019 року.

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (надалі- Порядок № 615), тощо.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та Угодою, тощо.

Статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд заведенням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Згідно з положеннями частини першою статті 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Наказом Державної служби геології та надр України № 523 від 28 листопада 2017 року, затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, відповідно до якого перевірку Відповідача було призначено на 28 травня 2018 року.

Наказом Державної служби геології та надр України № 121 від 10 квітня 2018 року «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у травні 2018 року», Департаменту державного геологічного контролю було доручено провести планові перевірки надрокористувачів, в зв`язку з чим відповідачу було направлено повідомлення про проведення планової перевірки від 12 квітня 2018 року, отримане відповідачем 18.04.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, відповідач в порушення ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та п. 5 ч. 2 ст. 24 Кодексу України про надра, не допустив посадових осіб департаменту державного геологічного контролю до проведення планової перевірки, незважаючи на законність підстав її проведення та дотримання посадовими особами Держгеонадр порядку здійснення державного нагляду (контролю).

Крім того, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що відповідач порушив умови Дозволу № 4594 та п. 5.3 Угоди про умови користування надрами від 23.10.2014 № 4594, згідно якого ПП "Моноліт - ГСМ" зобов`язаний допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю.

Більше того, виключні підстави для не допуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлені ст. 10 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п. 6 ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

При складанні документів за результатом проведеного державного нагляду (контролю) дотримання умов надрокористування Держгеонадра керується Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 березня 2013 року №133, яким затверджено форми документів у сфері здійснення державного геологічного контролю (далі - Наказ № 133).

Підпунктами 1.11 та 1.12 Наказу №133 документами у сфері здійснення державного геологічного контролю є зокрема, акт про недопущення до перевірки та припис.

За результатами перевірки було складено Акт перевірки № 06-03/26/2018-25/п (71) від 30.05.2018 року про недопущення до перевірки та зазначено, що власником ПП «Моноліт- ГСМ» ОСОБА_1 було відмовлено у проведені перевірки на підставі відсутності директора ПП «Мополіт-ГСМ» ОСОБА_2 та всієї технічної документації, чим порушено вимоги статей 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пункту 5.3. Угоди про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 4594 від 23 жовтня 2014 року, в частині обов`язку надрокористувача допустити представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю. В якості додатку до Акт перевірки долучено лист б/п від 30.05.2018 року ПП «Моноліт-ГСМ».

Так, як зазначено в приписах ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

- допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

- виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;

- одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

На підставі зазначеного Акту перевірки складено припис від 01.06.2018 року № 350- 14/06, щодо усунення порушень, зазначених в Акті в строк до 30.05.2018 року.

Відповідно до п. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Пунктом 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що надрокористувач наділений не правом, а обов`язком вчасно усунути виявлені порушення. Не усунення у встановлений строк порушень є виключною виною відповідача, при тому, що Держгеонадра надали значний термін для здійснення дій направлених на усунення порушень.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується самим відповідачем, що у встановлений строк, ПП «Моноліт-ГСМ» не усунув порушення, зазначених в приписі вимог не виконав.

Пунктом 10 Порядку №615 встановлено, що невід`ємною частиною дозволу с угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт;

- сучасні технології видобування та переробки корисних копалин;

- порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій;

- види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр;

- підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, пунктом 5.3 Угоди про умови користування надрами від 23.10.2014 № 4594 встановлено обов`язки користувача надр, серед яких, зокрема:

- забезпечувати повноту геологічного вивчення, охорону надр та довкілля в межах ділянки надр, наданої в користування, а також забезпечувати приведення порушених земель у стан, придатний для використання, відповідно до Програми робіт;

- дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами;

- допускати представників Держгеонадра для здійснення державного геологічного контролю;

- використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

- дотримуватися вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою;

- надавати в установленому порядку Держгеонадрам інформацію щодо користування надрами;

- застосовувати прогресивні технології і техніку, що забезпечують повне, комплексне і раціональне вивчення надр;

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку що відповідач порушив вимоги п. 5.3 Угоди про умови користування надрами.

Крім того, згідно п. 22 Порядку № 615, дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно- епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

3) проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування;

4) наявності заборгованості з плати за користування надрами;

5) порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища;

6) проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом;

7) відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

8) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.

Наказом Державної служби геології та надр України від 07 вересня 2018 року № 311 дію дозволів було зупинено та надано надрокористувачу строк 30 календарних днів для усунення порушень, про що повідомлено відповідача листом № 18415/03/14-18 від 14.09.2018 року.

Більше того, як встановлено судом вказаний дозвіл №4594 було надано відповідачу з метою геологічного вивчення.

Так, відповідно до абз.1 ст.37 Кодексу України про надра, геологічне вивчення надр здійснюється з метою одержання даних про геологічну будову надр, процеси, які відбуваються в них, виявлення і оцінки корисних копалин, вивчення закономірностей їх формування і розміщення, з`ясування гірничо-технічних та інших умов розробки родовищ корисних копалин і використання надр для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин.

А тому, враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем порушено ст.14, п.1,2 ч.2 ст. 24, ст. 56 Кодексу України про надра, а саме надрокористувачем не виконується мета спеціального дозволу №4594 зокрема: геологічне вивчення, у т.ч, дослідно-промислова розробка пиляльних вапняків, затвердження запасів корисних копалин ДКЗ України, та крім того, порушено вимоги п.5.3 Угоди 4594, у частині забезпечення повноти геологічного вивчення; проведення та фінансування робіт у терміни та в межах, зазначених у Програмі робіт, зобов`язання допускати посадових осіб Держгеонадр для здійснення заходів державного геологічного контролю,

Таким чином, відповідач не дотримується вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних із користуванням надрами, не використовує надра відповідно до цілей, для яких їх було надано та не дотримується вимог, передбачених дозволом та Угодою.

Посилання відповідача на те, що ними 16 вересня 2016 року було направлення лис за №10 до Держгеонадра України з проханням дати роз`яснення про можливість зміни часткової ліцензійної площі, у зв`язку з обрушенням кровлі, обвалами та зсувами ґрунту в східній частині родовища судом до уваги не беруться, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які докази про отримання вказаного листа Держгеонадрами України, більше того в матеріалах справи відсутній сам лист.

Згідно ст. 56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр зокрема є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

У разі порушення вимог ст. 56 Кодексу України про надра та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством, як встановлено ст. 57 Кодексу України про надра.

Пунктом 23 Порядку №615 визначено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Так, порушення вимог, передбачених спеціальним дозволом па користування надрами, є самостійною підставою для припинення права користування нами, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 26 Кодексу, відповідно до якого право користування надрами припиняється у разі:

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами.

Більше того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Держгеонадрами України вжито усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача щодо усунення ним вказаних порушень, однак, на момент подання адміністративного позову відповідачем порушень не усунуто.

А тому, враховуючи, що відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув порушення, наявні всі підстави для анулювання дозволу №4594 від 23.10.2014, згідно статті 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку № 615.

Стосовно посилання відповідача на те що 01.02.2019 року ним надано відповідь па лист № 334/03/14-19 від 08.01.2019 року Держгеонадр про незгоду на припинення права користування надрами суд зазначає наступне.

Керуючись частиною 2 статті 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів - у судовому порядку, а відповідно до пункту 5 статті 26 Кодексу України про надра - використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Зазначена норма спрямована на захист інтересів надрокориетувачів шляхом надання їм права вимагати (шляхом наданпя/висловлення письмової незгоди) від уповноваженого органу судової, а не адміністративної процедури припинення права користування надрами. При цьому, законом всатновлено, що саме судовий порядок є додатковою гарантією ефективного захисту прав надрокористувача, що і було забезпечено позивачем у цій справі шляхом звернення до суду.

Отже, орган, який від імені держави надав дозвіл на користування надрами, повноважний припинити право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, лише за наявності згоди на це користувача надрами.

При цьому, передчасним є висновок суду першої інстанції про те, що ненадходження до Державної служби геології та надр України від ПП «Мополіт-ГСМ» заперечень щодо припиненням права користування надрами є доказом відсутності таких заперечень та, відповідно, спору з цього питання, у зв`язку з чим відсутні підстави для анулювання спеціального дозволу у судовому порядку.

Верховним Судом у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 812/1074/17 та у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 812/1735/17, постанові від 06.11.2018 № 812/828/15 вже висловлювалась правова позиція з приводу застосування положень частини 1 статті 26 Кодексу України про надра. Зокрема, згідно з цією позицією ненадходження будь-якої інформації від надрокористувача з приводу питання про анулювання спеціального дозволу не може розцінюватися, як відсутність заперечень.

У свою чергу, відповідно до пункту 23 Порядку падання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року, право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

А тому враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4594 від 23.10.2014 року наданого ПП "Моноліт - ГСМ".

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до приватного підприємства "Моноліт-ГСМ" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4594 від 23.10.2014 року наданого ПП "Моноліт - ГСМ".

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 грудня 2019 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.