Справа № 200/12638/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р. Справа№200/12638/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) в особі Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Академічна, б. 11-1) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081456 від 06 серпня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081456 від 06 серпня 2019 року, якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області проведено перевірку транспортного засобу та встановлено порушення вимог чинного законодавства в частині надання послуг перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт.

06.08.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області було прийнято постанову № 081456 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у розмірі 1700 грн.

Проте зазначає, що видом його діяльності як фізичної особи-підприємця є надання в оренду вантажних автомобілів. При цьому, відповідачем не враховано, що на момент здійснення перевірки транспортний засіб перебував у користуванні третьої особи, що підтверджується укладеним позивачем договором оренди та товарно-транспортними накладними.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» протягом 10 днів з моменту отримання Постанови була направлена скарга до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю. Однак, до теперішнього часу відповіді на скаргу не надіслано, постанова не скасована.

Позивач вважає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081456 від 06 серпня 2019 року про накладання на нього штрафу протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

З огляду на наведене неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин судом кваліфіковано як визнання позову (ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвалою суду від 04.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 , зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, одним із видів діяльності якого за кодом КВЕД 77.12 є надання в оренду вантажних автомобілів, є власником транспортного засобу МАЗ 54329 020 (ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ), рік випуску 2000, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки Донецькій області реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства), діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури (п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою КМУ від 11 лютого 2015 року № 103).

02 липня 2019 року посадовими особами Укртрансбезпеки у Донецькій області була проведена перевірка транспортного засобу марки МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу на праві власності. За результатами перевірки встановлено порушення вимог чинного законодавства, а саме надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, про що складено акт перевірки № 118006 від 02.07.2019 (а.с.10).

У зв`язку із виявленими порушеннями відповідачем було прийнято постанову № 081456 від 06 серпня 2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, згідно якої до позивача за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 № 2344-ІІІ застосовано штраф у розмірі 1700 грн. (а.с. 11).

Не погоджуючись із даною постановою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення, яке є спірним у даній справі, виходячи з наступного.

Позивач оскаржує вищевказану постанову як таку, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).

У відповідності до статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок № 1567).

У відповідності до пункту 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закон № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

Приписами статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 Закон № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з наведених норм чинного законодавства, на підставі яких позивача притягнуто до відповідальності, вбачається, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються до автомобільних перевізників.

Автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (стаття 1 Закон № 2344-ІІІ).

Судом встановлено, що 16 грудня 2017 року між ТОВ «ЗМК» (), як наймачем, та ФОП ОСОБА_1 , як наймодавцем (позивач у справі), укладено договір найму (оренди) транспортного засобу № 2, зокрема: вантажного сідлового тягача марки МАЗ 54329 020, рік випуску 2000, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 14-15)

Факт того, що вказаний транспортний засіб на час проведення перевірки (02.07.2019) перебував у користуванні третіх осіб підтверджується товарно-транспортною накладною від 02 липня 2019 року, згідно якої змовник ТОВ «ЗМК», він же автомобільний перевізник та вантажоодержувач, вантажовідправник ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ», перевозить вантаж з с. Партизанське, вул. Заводська, б.25 в м. Селидове. (а.с.17).

Дана обставина свідчіть про те, що позивач немає ніякого відношення до відповідних автомобільних перевезень.

Відповідно до частини 2 статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Крім того, господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно з вимогами частини 2 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина 2 статті 207 ЦК України).

Статтею 799 ЦК України передбачено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а якщо цей договір укладено за участю фізичної особи, то він підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до зазначених норм законодавства даний договір оренди транспортних засобів укладений між ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем, та ТОВ «ЗМК» є правомочним і не потребує додаткового нотаріального посвідчення, оскільки дані суб`єкти здійснюють свою діяльність з метою одержання прибутку та зареєстровані відповідно до закону, зокрема позивач, як підприємець. Крім того, документи, які містяться у матеріалах справи, свідчать про те, що даний договір оренди транспортних засобів укладено між суб`єктами господарювання, а саме юридичною особою (ТОВ) та фізичною особою-підприємцем, та прийнято ними до виконання у повному обсязі. Отже, положення частини другої статті 799 ЦК України не можуть бути застосовані до даних спірних правовідносин, оскільки поняття фізичної особи-підприємця та юридичної особи у цих правовідносинах є однаковими.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2012 року № 14/5025/1982/11.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, які свідчать про перебування автомобіля, що перевірявся, у користуванні третіх осіб, суд вважає, що позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України Про автомобільний транспорт, а отже відсутні підстави для застосування до нього адміністративно-господарського штрафу, передбаченого даним Законом.

З огляду на зазначене, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 24.10.2019 №0.0..1 позивачем сплачено 768,40 грн.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 768,4 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статями 2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,192-205,241-247,255,295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) в особі Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Академічна, б. 11-1) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081456 від 06 серпня 2019 року, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Академічна, б. 11-1) про застосування адміністративно-господарського штрафу № 081456 від 06 серпня 2019 року, якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 14, ідентифікаційний код юридичної особи 39816845) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768,4 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя С.В. Ушенко