Справа № 280/4102/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 грудня 2019 року Справа № 280/4102/19 ПР/280/35/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринов Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 )

до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10 )

про скасування постанови державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Накопії С.Б. від 15 липня 2019 року у виконавчому провадженні № 56856070 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 9820,95 грн.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у відкритті провадження по справі відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року, скасовано, а матеріали справи №280/4102/19 направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвалою судді від 02 грудня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а судове засідання призначено на 10 грудня 2019 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що згідно розрахунку заборгованості, який був наданий державним виконавцем, станом на серпень 2018 року розмір заборгованості складає 38 904,41 грн. Зазначає, що вказаний розмір заборгованості був переданий державному виконавцю Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області Накопії ОСОБА_2 з Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області. Перерахунок та уточнення наявності вказаної заборгованості ОСОБА_3 не проводився. Зазначає, що починаючи з серпня 2018 року (періоду, з якого зміни до статті 71 Закону були внесені та вступили в законну силу) розмір заборгованості згідно розрахунку виконавця складає 9060,32 грн., що не перевищує суму відповідних платежів за один рік. Виходячи з вищевикладеного, зміни в законодавстві визначені у частині 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути застосовані до тих випадків, які будуть виникати після 28 серпня 2018 року. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до 28 серпня 2018 року її розмір та тривалість накопичення вказана новація законодавства не розповсюджується. Існуюча заборгованість не може впливати і враховуватись при визначенні штрафних санкцій у майбутньому на заборгованість, яка виникне після 28 серпня 2018 року.

Представник позивача в судове засідання не прибув, 10 грудня 2019 року до суду подала заяву про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження.

Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області в судове засідання не прибув, 10 грудня 2019 року до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області. Відзиву по суті позовних вимог не надано.

Крім того, відповідачем повідомлено суд про несвоєчасне отримання повістки щодо місця, часу та дати розгляду справи. Повістку отримано 10 грудня 2019 року.

Частиною 4 статті 287 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з скороченими строками розгляду справи відповідача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи засобами електронного та поштового зв`язку.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував таке.

На примусовому виконанні державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області Накопії С.Б. знаходяться матеріали виконавчого провадження № 56856070 відповідно до виконавчого листа № 334/8154/14-ц виданого Ленінським районним судом 25 липня 2015 року про стягнення з позивача на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5

15 липня 2019 року, державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу в розмірі 20% - 9820,95 грн. з посиланням на статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Постанова отримана позивачем засобами поштового зв`язку 19 серпня 2019 року.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням виконавця звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження).

Приписами частини 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 3 статті 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури стягнення аліментів з боржника.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону Про виконавче провадження (тут і надалі в редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання). Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 71 цього Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Частиною 4 статті 71 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно із частиною 8 статті 71 Закону України Про виконавче провадження спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 14 статті 71 Закону №1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому, постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Необхідно вказати на те, що на час винесення спірної постанови ОСОБА_1 мав заборгованість зі сплати аліментів і цей факт він не заперечує. Разом з тим, суд зазначає, що підставою для визначення розміру штрафу відповідно до частини 4 статті 71 Закону України Про виконавче провадження є розрахунок суми заборгованості зі сплати аліментів, яку виконавець зобов`язаний обчислювати щомісяця.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного відповідачем, за період з 31 липня 2018 року по 15 липня 2019 року, заборгованість позивача визначена у розмірі 49104,74 грн. (а.с. 48).

Наведений розрахунок став підставою винесення відповідачем спірної постанови та накладення на позивача штрафу у розмірі 9820,95 грн.

Крім того, до матеріалів справи надано розрахунок заборгованості аліментів за період з 30 серпня 2014 року по 30 вересня 2019 року, складений відповідачем (а.с. 59 61).

Заборгованість позивача зі сплати аліментів становила станом на 30 червня 2019 року у сумі 16852,60 грн., станом на 31 липня 2019 року у сумі 17 911,60 грн.

У наведених розрахунках суми розміру доходу/середня заробітна плата працівника данної місцевості, на липень 2019 року, з яких обраховується розмір аліментів, визначений у виконавчому документі різняться, що приводить до обґрунтованого сумніву стосовно правильності розрахунку заборгованості у сумі 49104,74 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов переконання, що державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області не вжив усіх передбачених Законом України Про виконавче провадження дій для з`ясування обставин щодо дійсного виконання судового рішення станом на липень 2019 року та проведення належного розрахунку заборгованості позивача зі сплати аліментів.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності застосування до позивача штрафу у розмірі 9820,95 грн., а тому спірна постанова про стягнення штрафу є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Тобто, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 243-246, 268, 271, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10 ) про скасування постанови державного виконавця задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Накопії С.Б. від 15 липня 2019 року у виконавчому провадженні № 56856070 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 9820,95 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10 ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 12 грудня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов