Справа № 580/3253/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року справа № 580/3253/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

15 жовтня 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), в якій просить:

1) визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу позивача, який враховується при призначенні пенсії за віком, час догляду за його матір?ю ОСОБА_2 (1918 р . н .) з 07.09.1994 по 31.12.1995, а також період з 28.05.1999 по 27.03.2006;

2) зобов`язати відповідача при призначенні йому пенсії за віком, зарахувати до його трудового стажу, який враховується при призначенні пенсії за віком, час догляду за його матір?ю ОСОБА_2 (1918 р .н.) з 07.09.1994 по 31.12.1995, а також період з 28.05.1999 по 27.03.2006.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач листом від 17.09.2019 №339/м-10 від 17.09.2019 відмовив у задоволенні вимог про зарахування до його страхового стажу, який враховується при призначенні пенсії за віком, час догляду за матір?ю ОСОБА_2 (1918 р .н.) з 07.09.1994 по 31.12.1995, а також період з 28.05.1999 по 27.03.2006. Позивач зазначає, що при прийнятті вказаного рішення відповідач порушив чинне законодавства та не надав належну оцінку тим документам, які були ним надані.

Ухвалою суду від 21.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов у якому зазначив, що дії відповідача є правомірними та відповідають чинному законодавству України.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

10 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Черкаського відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр), в якій зокрема просив зарахувати до страхового стажу, який входить в стаж, який дає право на призначення пенсії за віком час догляду за матір?ю ОСОБА_2 (1918 року народження) з 06.09.1993 по 01.01.1996 та з 28.05.1999 по 28.03.2006.

Судом з?ясовано також, що серед документів, які подав ОСОБА_1 була копія його трудової книжки, копія акту про встановлення фактичного місця проживання від 10.09.2019, в якій підтверджено, що ОСОБА_1 з жовтня 1993 року до даного часу проживає за адресою АДРЕСА_1 , яка затверджена головою правління ОСББ «Гагаріна 33» та підписана сусідами ОСОБА_5, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копія свідоцтва про поховання, копії письмових свідчень ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в яких вони засвідчують, що ОСОБА_1 з 1993 року постійно доглядав за своєю матір?ю у зв?язку з тим, що вона потребувала постійного стороннього догляду.

Черкаський відділ обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 17.09.2019 №339/М-10 відмовлено у зарахуванні періоду догляду за матір?ю ОСОБА_2 (1918 року народження) з 06.09.1993 по 01.01.1996 та з 28.05.1999 по 28.03.2006. Відмова обгрунтована тим, що для зарахування до загального стажу періоду догляду за матір?ю по 31.12.2003 необхідно подати до управління медичний висновок відповідно до якого мати потребувала постійного стороннього догляду, а зарахування періоду догляду після 01.01.2004 можливе лише за умови отримання компенсації відповідно до законодавства.

Вважаючи відмову у зарахуванні вищезазначеного стажу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років протиправною , позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що за ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до пункту 14 статті 11 цього ж Закону, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно з ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Також, перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено в статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII.

Відповідно до п. «є» ч. 3 ст. 56 «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Порядок встановлення часу догляду за інвалідом 1 групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду встановлений п. 10 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а саме зазначений час догляду встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів І групи і дітей-інвалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду на підставі відомостей, одержаних від органів управління житловим фондом, сільських, селищних Рад народних депутатів, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їхніх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, чи потребу сторонньої допомоги можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.

Документами, які підтверджують вік, можуть бути: свідоцтво про народження, або виписка із паспорта, або довідка органів управління житловим фондом тощо.

Згідно з п. 9 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства Стаж обчислюється на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надаються відділом персоніфікованого обліку Пенсійного фонду.

До 01 січня 2005 року час догляду за названою категорією осіб зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених чинним раніше законодавством.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» від 29 квітня 2004 року № 558 непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, котрих обслуговують соціальні служби), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

При зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за інвалідом І групи та престарілим до управління Пенсійного фонду України надається довідка управління праці та соціального захисту населення, яка підтверджує отримання щомісячної компенсаційної виплати за яку сплачені страхові внески.

У разі, якщо до січня 2004 року непрацююча працездатна особа доглядала за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, час догляду зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, незалежно від отримання допомоги або компенсації.

Періоди догляду за пенсіонерами зараховуються до страхового стажу на вказаних вище умовах при призначенні пенсій на загальних підставах.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду в період до 2004 року (включно) зараховується, зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01 січня 2005 року - у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення.

Вказана правова позиція викладена у постанова Верховного Суду від 18.07.2018 в справі №348/919/17, від 31.07.2019 у справі №348/2357/16-а.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не додано до матеріалів справи медичного висновку відповідно до якого, мати ОСОБА_1 потребувала постійного догляду.

Таким чином, саме стан здоров?я є тим критерієм, за яким зазначених осіб віднесено до категорії осіб, час догляду за якими зараховується до стажу роботи.

Також, згідно Порядку № 637 органи Пенсійного фонду повинні складати акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду, який в матеріалах справи відсутній.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази у підтвердження сплати органами Пенсійного фонду України або іншими органом позивачу компенсації по догляду за престарілими, а зарахування періоду догляду за престарілою матір?ю позивача з 01.01.2004 по 28.03.2006 можливий лише за умови отримання ОСОБА_1 компенсації.

Таким чином позовні вимоги про зарахування до його трудового стажу, який враховується при призначенні пенсії за віком, час догляду за його матір?ю ОСОБА_2 (1918 р.н.) з 07.09.1994 по 31.12.1995, а також період з 28.05.1999 по 27.03.2006 задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги/клопотання позивача, в якій він просить зобов?язати відповідача поширити у засобах масової інформації (як друкованих, так і електронних) і надіслати у свої районні і міські відділення (сервісні центри) позиції Великої Палати Верховного Суду, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає оскільки не є предметом розгляду даної справи та всі рішення Великої Палати Верховного Суду є загальнодоступними на офіційному вебпорталі Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене 12.12.2019.

Суддя В.П. Тимошенко