Справа № 160/11333/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 грудня 2019 року Справа №160/11333/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.2019 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, в якій просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН-2564/268/АВ/ТД-ФС/539 від 08.10.2019 року у розмірі 125 190 грн. у відношенні ФОП ОСОБА_1 , яка прийнята першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що на підставі акту від 16.09.2019 інспекційного відвідування №ДН-2564/268/АВ відповідачем було прийнята оскаржувана постанова згідно з Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509. Позивачу навмисно не було створено умов своєчасно надати під час перевірки наступні важливі докази, а саме: договір №19 про співпрацю від 12.09.2018, рішення №112-53/VII Нікопольської міської ради VII скликання від 30.08.2019, договір користування майном від 01.10.2019, акт приймання - передачі від 01.10.2019 місця торгівлі в користування, Договір №6 користування місцем торгівлі від 01.10.2019. На підставі вказаного переліку документів лише з 01.10.2019 року відбулась фактична передача в користування торгівельного місця, що розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0016 га (кадастровий номер :03:117:0010) для здійснення торгівельної діяльності, за адресою: АДРЕСА_2. Станом до 01.10.2019 року за даною адресою лише відбувались усі необхідні підготовчі дії в межах співробітництва з Комунальним підприємством Нікопольської міської ради "Центр соціальної торгівлі", щодо підготовки стаціонарного торгового місця для ведення господарської діяльності Позивача за умовами договору№19 співпраці (партнерства) від 12.09.2018. Отже, до 01.10.2019 року у відповідача були взагалі відсутні будь які законні або правові підстави надавати направлення на проведення інспекційного відвідування та вважати адресою здійснення Позивачем місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання у кіоску "Квіти" (АДРЕСА_2). Таким чином, ФОП ОСОБА_1 вважає, що саме 12.09.2019 (дата проведення перевірки) відповідачем жодного факту щодо порушень незаконного місця здійснення торгівельної діяльності позивачем не встановлено та не зафіксовано належним чином. До того ж, за умовами порушення чинного законодавства під час перевірки відповідач не надав позивачу відкриту інформацію або жодних пояснень (або ознайомлення зі змістом листа), щодо підстав здійснення перевірки 12.09.2019, зокрема: органом Держпраці не надані конкретні джерела засобів масової інформації про неоформлені трудові відносини позивача, не надано зміст листа Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 02.08.2019 №3779/19, в якості підстав для проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування. Відповідачем за текстом оскаржуваної постанови вказано, що підставою для проведення позапланової перевірки стало порушення з боку позивача за інформацією Нікопольської міської ради, інші підстави здійснення заходів інспекційного відвідування - відсутні. Однак, згідно до положень чинного законодавства України, даний лист міської ради не може бути взагалі підставою для проведення перевірки. Тобто, на дату винесення оскаржуваного Акту були відсутні правові підстави для проведення позапланової перевірки, визначені ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа. Відповідачем під час складання акту від 16.10.2019 інспекційного відвідування не було враховано, що на момент здійснення перевірки фактично неможливо було взагалі прийняти будь якого працівника на роботу та укласти трудові відношення між ФОП ОСОБА_1 та наприклад, з ОСОБА_2 за умовами відсутності самого робочого місця ( місця здійснення трудових відносин) - взагалі, а тому відповідачем зроблені передчасні незаконні висновки щодо обов`язковості працевлаштування на момент перевірки. На підставі доведених фактів, усі дії відповідача по здійсненню позапланового заходу, зокрема, перевірки додержання законодавства про працю у позивача за адресою здійснення підприємницької діяльності - кіоск "Квіти" (АДРЕСА_2 є передчасними, а відповідні висновки, щодо порушень - недоречними.

Одночасно із позовною заявою, ФОП ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, за результатами розгляду якої, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 у задоволенні останньої відмовлено повністю.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Витребувано від Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області та надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 09 грудня 2019 року: докази щодо здійснення відео-техніки, якими зафіксовано факти продажу квітів покупцю у кіоску "Квіти" громадянкою ОСОБА_2 під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 ; детальний розрахунок штрафу у розмірі 125 190 грн. згідно постанови № ДН-2564/268/АВ/ТД-ФС/539 від 08.10.2019 року.

06.12.2019 року від ФОП ОСОБА_1 до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В обґрунтування означеного позивач зазначила, що позивач є пенсіонером за віком з 2008 року та на її утриманні перебуває тяжко хворий чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переніс інфаркт міокарда та два інсульти головного мозку, є інвалідом ІІІ групи та має пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.04.2010 (термін дії-довічно). У зв`язку із чим, позивач вимушена працювати, щоб отримати фінансову можливість сплачувати вартість ліків та медикаментів, однак податки сплачує щомісяця. Також позивача зазначила, що за наслідками прийняття судового рішення у даній справі не користь позивача, дана ситуація ускладнить і без того тяжкий фінансовий стан позивача та її родини, а також може привести до нового порушення її прав, для відновлення яких позивачу доведеться звертатись до суду апеляційної інстанції. Позивач вважає, що у разі не достатнього пояснення позивача під час судових засідань безпосередньо в залі суду, без всебічного дослідження судом наданих позивачем доказів та документів, за слухання судом належних обґрунтувань з боку відповідача під час судового засідання, за умовами відсутності можливості у позивача надати суду свої усні пояснення та заперечення стосовно незаконних дій, буде мати місце відсутність у неї ефективного захисту направленого на поновлення порушених прав та інтересів позивача за допомогою звернення до суду. Отже, всупереч приписів ч. ч.1, 2 ст.16 КАС України позивач навіть не зможе ефективно скористуватись адвокатською правничою допомогою для здійснення свого представництва в суді, що значно звужує процесуальні права позивача.

У період з 09.12.2019 року по 10.12.2019 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці.

Вказане клопотання не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Приписами частини першої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно частини 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відповідно до положень частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог частини 4 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про, зокрема, залишення заяви відповідача без задоволення.

Відповідно до вимог пункту другого частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, зокрема, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Аналіз вищевикладених норм показує, що Кодексу адміністративного судочинства України визначає право адміністративного суду на призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін за їх клопотанням або загального позовного провадження, з урахуванням встановлених Кодексу адміністративного судочинства України обмежень.

Тож предмет спору між сторонами, характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників у цій адміністративній справі не вимагають проведення підготовчого провадження та судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Також, подане позивачем клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін не містить обґрунтувань щодо необхідності проведення судового засідання, лише вказівку на обов`язки суду під час розгляду справи.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною дев`ятою статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З наведеного слідує, що пояснення сторін, надані в ході судових засідань не є доказами в розумінні приписів статті 72 КАС України, в той час як судом рішення приймається на підставі тих доказів, з якими ознайомлені усі учасники справи та відносно яких, у разі сумнівів в їх достовірності, необхідності уточнення будь-яких даних, сторони мають право подати письмові заяви по суті справи.

До того ж, як заначено Верховним судом в ухвалі суду від 15.10.2019 року у справі 826/2060/16, за правилами частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Отже, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом, якщо є необхідність заслухати такі пояснення.

Відтак, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 12, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С. В. Прудник