Справа № 820/1400/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 820/1400/17

адміністративне провадження № К/9901/15279/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 820/1400/17

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним і скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Н. В. Щевцова, О. М. Мінаєва, Я. М. Макаренко) від 09 серпня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати п. 1 наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 288 о/с від 21 березня 2017 року в частині притягнення капітана поліції ОСОБА_1 . оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби поліції за порушення вимог пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.9 "а" постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2011 року № 1306 «Про правила дорожнього руху»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 115 о/с від 23 березня 2017 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 27 березня 2017 року;

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

- постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 27 березня 2017 року та зобов`язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що спірним наказами від 21 березня 2017 року та від 23 березня 2017 року позивача було незаконно звільнено зі служби в Нацполіції України. Підставою для звільнення слугував висновок керівництва щодо порушення позивачем пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2.9 "а" постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2011 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», яке мало місце 21 березня 2017 року, а саме керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Проте, на думку позивача, такий висновок спростовується, у зв`язку з тим, що відповідачем порушені строки та процедура проведення службового розвідування, за наслідками якої були винесені оскаржувані накази від 21 березня 2017 року № 288 та від 23 березня 2017 року № 115.

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя: М. О. Спірідонов) від 13 червня 2017 року позов задоволено повністю.

Скасовано п. 1 наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 288 о/с від 21 березня 2017 року в частині притягнення капітана поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби поліції за порушення вимог пункту 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.9 "а" постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2011 року № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Скасовано наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 115 о/с від 23 березня 2017 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 27 березня 2017 року.

Поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 27 березня 2017 року.

Зобов`язано Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 27 березня 2017 року.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 27 березня 2017 року та зобов`язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року та прийнято в нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 21 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року залишити в силі.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 21 вересня 2017 року на адресу Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення на касаційну скаргу, в якому відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанцій залишити без змін.

8. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

9. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

10. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. 05 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі № 820/1400/17 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Білоус О. В. - головуючий суддя, Желтобрюх І. Л., Стрелець Т. Г.).

12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року № 530/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Білоуса О. В., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.

13. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

14. Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Національної поліції України від 11 листопада 2015 року № 170 о/с ОСОБА_1 прийнятий на службу в Національну поліцію як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ.

16. 13 серпня 2016 року в 04:00 год. в місті Харкові по проспекту Науки, 7-Б, працівником поліції батальйону управління патрульної поліції в м. Харкові складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 415024 відносно ОСОБА_1 , за порушення вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП). В протоколі зазначено, що 13 серпня 2017 року о 04:00 год. в м. Харкові по проспекту Науки, 7-Б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Toyota RAV4", д. н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота.

17. Судами також встановлено, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП перебувала в провадженні Ленінського районного суду міста Харкова, розглянута та вирішена по суті 30 вересня 2016 року.

18. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2016 року у справі № 642/5275/16-п, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 08 листопада 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

19. 24 лютого 2017 року наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 192 призначене службове розслідування за фактом складання адміністративного протоколу відповідно до статті 130 КУпАП стосовно оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1.

20. У висновку згаданого службового розслідування від 21 березня 2017 року, встановлено, що 13 серпня 2016 року працівником поліції батальйону управління патрульної поліції в м. Харкові по проспекту Науки, 7-Б, був зупинений автомобіль "Toyota RAV4", д.н. НОМЕР_1 , що знаходився під керуванням, капітана поліції, ОСОБА_1 , який за зовнішніми ознаками перебував в стані алкогольного сп`яніння. Згідно висновку Харківського обласного наркологічного диспансеру від 13 серпня 2016 року о 05:00 год. капітан поліції ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Того ж дня, працівниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії АП2 № 415024 за статтею 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

21. У резолютивній частині висновку службового розслідування зазначено, що за порушення вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, капітана поліції ОСОБА_1., оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, звільнити зі служби в поліції.

22. Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 115 о/с від 23 березня 2017 року позивача - капітана поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), було звільнено зі служби в поліції. Підставою для прийняття наказу № 115 о/с від 23 березня 2017 року є наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 288 від 21 березня 2017 року («Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»), відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з поліції за порушення вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2.9 "а" постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2011 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

23. Позивач звернувся до суду із цим позовом, оскільки вважає, що накази Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 21 березня 2017 року № 288 о/с та від 23 березня 2017 року № 115 о/с є протиправними.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

24. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент прийняття оскаржуваних наказів пройшов місячний термін для накладення дисциплінарного стягнення на позивача, а відтак звільнення позивача зі служби в поліції відбулось незаконно, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

25. Харківський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позову, виходив з того, що оскаржувані накази прийнято у спосіб, порядок та в межах наданих чинним законодавством. Зокрема, судом встановлено, що відповідачем не було порушено строк притягнення до дисциплінарної відповідальності, співмірно застосовано заходи впливу та обґрунтовано прийнято рішення про звільнення зі служби.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

26. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

27. Касаційну скаргу обґрунтовано посиланням на приписи частини другої статті 16 Дисциплінарного статуту, відповідно до якого чітко слідує, що дисциплінарне стягнення за фактом вчинення проступку, обставини якого встановлюються в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення саме провадження у справі про адміністративне правопорушення.

28. Позивач звертає увагу суду на той факт, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, за статтею 130 КУпАП закінчується після набрання законної сили постановою суду, яка встановлює винуватість або невинуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

30. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

31. Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

32. Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

33. Пунктом 4 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

34. Згідно з пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року № 901-VIII, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширюється на поліцейських дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

35. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

36. Статтею 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначено, що дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

37. Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ (далі - Дисциплінарний статут) за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

38. Положеннями частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

39. Разом з тим, Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року № 230 (чинна на момент виникнення оскаржуваних правовідносин, надалі - Інструкція № 230) визначено порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні.

40. Так, відповідно до пункту 2.1 Інструкції № 230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

41. Положеннями пункту 3.3 Інструкції № 230, передбачено, що проведення службового розслідування доручається працівникам підрозділів внутрішньої безпеки, інспекції з особового складу підрозділів кадрового забезпечення.

42. Разом з тим, положеннями статті 16 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

43. Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою притягнення позивача згідно з наказом Департаменту від 21 березня 2017 року № 288 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби є вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді порушення вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію та пункту 2.9 «а» постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

44. Судами встановлено, що за вчинення адміністративного правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

45. Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП перебувала в провадженні Ленінського районного суду міста Харкова, розглянута та вирішена по суті 30 вересня 2016 року.

46. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2016 року по справі № 642/5275/16-п, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 08 листопада 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

47. Отже, факт керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння свідчить про недотримання ОСОБА_1 вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, а також порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту.

48. Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися, зокрема, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

49. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, проводиться шляхом звільнення поліцейського зі служби в поліції в зв`язку з чим служба в поліції припиняється.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

50. Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

51. Стосовно доводу касаційної скарги про порушення строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідності суд касаційної інстанції зазначає, що строки накладення дисциплінарних стягнень визначені статті 16 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

52. Як встановлено судами попередніх інстанцій, щодо позивача велося провадження у справі про адміністративне правопорушення та 08 листопада 2016 року постанова Ленінського районного суду м. Харкова набрала законної сили, яка встановлює винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, з 24 лютого 2017 року по 20 березня 2017 року велося службове розслідування, строк їх проведення з урахуванням зазначених вище приписів не включається в період, протягом якого до особи мало бути застосовано дисциплінарне стягнення. Про скоєння адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП начальнику стало відомо 17 лютого 2017 року, достовірних доказів повідомлення самим позивачем Департаменту Нацполіції України чи його відповідний орган в Харківській області не надано.

53. Тобто, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції наказом від 21 березня 2017 року № 288 та реалізовуючи стягнення наказом від 23 березня 2017 року № 115, відповідачем не допущено порушення визначених статтею 16 Дисциплінарного статуту строків накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

54. Окрім цього, у контексті спірних правовідносин Верховний Суд підкреслює, що факт вчинення позивачем проступку, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є доведеним. Тобто спору щодо того, чи вчинив позивач проступок - немає, натомість у цій справі спірний наказ про звільнення з органів поліції суди оцінювали в аспекті співмірності тяжкості вчиненого проступку та обраного відповідачем виду дисциплінарного стягнення.

55. Положеннями статті 7 Дисциплінарного статуту, визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

56. Отже, колегія суддів вважає, що вказана подія сталася внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків.

57. При цьому, статтею 14 Дисциплінарного статуту врегульовано, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Протиправними діями працівника міжрегіонального територіального органу Національної поліції України підірвано авторитет всієї системи органів Національної поліції України, що має служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

58. Як встановлено судом апеляційної інстанції, що згідно з послужним списком позивач у 2013 році притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Згідно зі службовою характеристикою наданої позивачу начальником Управління захисту економіки в Харківській області він іноді недодержується вимог дисципліни, допускає дисциплінарні порушення. Крім того, учинений позивачем проступок мав наслідки притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

59. Відтак, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про співмірність застосованого до позивача дисциплінарного стягнення.

60. Отже, враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.

61. Суд касаційної інстанції визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

62. Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі № 820/1400/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов