Справа № 947/24184/19
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/404/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 6-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Гайдаш Р.В., третя особа Управління патрульної поліції в Одеській Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови серії ДП18 № 557136 від 26.09.2019 року, яка винесена інспектором патрульної поліції 6-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Гайдаш Р.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що , на думку позивача, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, під час розгляду адміністративної справи інспектором були порушені вимоги Кодексу про адміністративні правопорушення у частині винесення постанові на місці виявлення порушення без складення протоколу, а не за місцем знаходження відповідного органу; до постанови не додані докази у вигляді протоколу, пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, речових доказів; порушені права позивача на подання клопотань, та користування правовою допомогою, а крім того факт притягнення до адміністративної відповідальності саме інспектором патрульної поліції а не судом проти ричіть Конституції України щодо здійснення правосуддя виключно судами.

Ухвалою суду від 09.10.2019 року було відкрито провадження по справі із залученням в якості третій особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні позивача підтримав заявлені позовні вимоги, погодився із тим, що дійсно рухався , на протязі всій вулиці Хімічної по смузі, яка відокремлена для руху маршрутних транспортних засобів та виділена дорожньою розміткою 1.2 Правил дорожнього руху, однак вважає, що факт наявності в іншої смузі «затору ( черги) з автомашин» , та необхідність на при кінці вулиці здійснювати поворот на право з виїздом на відокремлену смугу дозволяє йому рухатись по вільної смуги не завдаючи перешкоди у русі маршрутних транспортних засобів.

Від третій особи надійшло пояснення на позов, та в якості доказів відео файли відео фіксації правопорушення, зроблені на бортову камеру патрульної машини. В своїх пояснення представник третій особи просив суд відмовити у задоволенні позову враховуючи встановлений факт руху автомашини під керуванням позивача протягом всієї вулиці Хімічної по відокремленої смуги для руху маршрутних транспортних засобів.

Відповідач до судового засідання не з`явився, заяв та клопотань не надавав, був повідомлений про час і місце слухання справи за місцем реєстрації робочого місця.

Як встановлено у судовому засіданні 26.09.2019 року у м. Одесі по вул. Хімічна інспектором патрульної поліції Гайдаш Р.В. було зупинено транспортний засіб SAC HFC1020K, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , з підстав руху по смузі для маршрутних транспортних засобів, яка відділена від інших смуг дорожньою розміткою 1.2 «широка суцільна лінія» й позначена дорожнім знаком 5.11 та дорожньою розміткою 1.24, та відносно водія винесена постанова серії ДП18 №557136, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., за вчинене адміністративного правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху ( далі ПДР ) , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.1, або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини ( п.17.2 ).

Згідно вимог ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( КУПАП) передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (ч. 2 ст. 122 КУпАП).

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Правовідносини з приводу оскаржень рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами у порядку Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України), особливості яких врегульовані ст. 286 КАС України.

У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч.2 ст. 73 КАС України).

У відповідності до вимог ч.5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17 зроблені наступні висновки:

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Також у зазначеної постанові Верховного Суду зазначено, що Згідно з частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В даному випадку під час судового розгляду було оглянуто відео файл з інформацією щодо руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який підтвердив, що відео фіксація надана до суду відображає дійсні обставини, так як він не заперечує проти самого факту руху протягом всієї вулиці Хімічної по відділеної для руху маршрутних транспортних засобів смуги.

Таким чином судом визнається встановленими обставини щодо здійснення руху транспортного засобу саме по відділеної для руху маршрутних транспортних засобів смуги, не лише під час повороту направо а протягом всієї вулиці, з намаганням об`їхати « затор» з інших транспортних засобів який був наявний в той час на «дозволеної для загального руху» смуги.

Суд критично відноситься до правової позиції позивача, який вважає, що для повороту направо можливо виїжджати на відділену смугу не безпосередньо перед поворотом і у місце де наявна переривчата лінія дорожньої розмітки, як зазначено у правилах дорожнього руху, а у будь якому зручному для водія місці.

Враховуючи наведене судом визнається доведеним той факт, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, зазначений в постанові.

Що стосується посилання на відсутність під час розгляду справи протоколу по притягненню до адміністративної відповідальності як обов`язкової частини розгляду адміністративної справи, розгляд справи на місці правопорушення та порушення Конституції в частині притягнення до адміністративної відповідальності інспектором патрульної поліції а не судом, суд вважає зазначені доводи позивача не обґрунтованими та такими що суперечать діючому законодавству України, з мотивів викладених у обґрунтуванні норм права якими врегульовані правовідносини по притягненню до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Інспектора патрульної поліції 6-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Гайдаш Р.В. ( зареєстроване місце роботи: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5 ), третя особа Управління патрульної поліції в Одеській Департаменту патрульної поліції ( зареєстроване місце знаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5 ), про скасування постанови серії ДП18 № 557136 від 26.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.3 ст. 122 КУпАП.

Повний текст рішення було виготовлено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду, через Київський районний суд м. Одеси, апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя Луняченко В. О.

Повне рішення виготовлено судом 11.12.2019 року