Справа № 280/1173/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 листопада 2019 року Справа № 280/1173/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: Кокіна А.Ж

представника відповідача: Радової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз - 2004»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техсоюз-2004» (надалі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № від 04.01.2019, № від 04.01.2019, № від 04.01.2019.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив (вх.№15109 від 16.04.2019). Зокрема зазначив, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки, які вказані в Акті стосовно порушення TOB «Техсоюз-2004» податкового законодавства та про заниження суми податку на прибуток та податку на додану вартість та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток є повністю необґрунтованими та такими, що не обґрунтовані нормами чинного законодавства, а відтак податкові повідомлення-рішення, які прийняті на підставі цього Акту є протиправними. Вказує, що первинні документи, які були надані до перевірки, містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб`єктами господарювання. Тому, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Зазначає про те, що первинні документи наданні до перевірки не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 44 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника додатків, а відтак повинні сприйматися податковим органом як беззаперечні докази реальності вчинення господарських операцій. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх. №14567 від 11.04.2019), посилаючись на те, що під час перевірки було встановлено, що ТОВ «Техсоюз-2004» здійснено придбання товарів (послуг) на підставі договорів, укладених з ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД», ТОВ «КАСТРОМ ГРУПП», ТОВ «ОЛАНД СТОРМ», ТОВ «ДЕЛЮКС ЛТД», ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС». При цьому контролюючим органом було встановлено, що постачальники не мають реальної можливості поставити товар у задекларованих обсягах; не мають основних засобів; за місцезнаходженням відсутні. Вважає, що виписані від імені вищезазначених контрагентів позивача первинні документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноваженими особами, оскільки підписи на цих документах належать особам, які не мають жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності зазначених підприємств. Враховуючи вищевикладене, відбулося фактичне оприбуткування товарно-матеріальних цінностей, робіт (послуг), джерело походження яких не встановлене. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 25.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 24.04.2019 року без виклику сторін.

24.04.2019 року ухвалою суду відкладено розгляд справи на 23.05.2019 року, справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 23.05.2019 року замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим та призначено підготовче засідання на 19.06.2019.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року зупинено провадження, для примирення сторін до 21.08.2019.

21.08.2019 року ухвалою суду продовжено процесуальний строк визначений ухвалою суду від 19.06.2019 року до 22.10.2019 року.

22.10.2019 ухвалою суду поновлено провадження в адміністративній справі.

22.10.2019 протокольною ухвалою оголошено перерву у розгляді справи до 13.11.2019 року.

У судовому засіданні 19.11.2019, на підставі ст. 243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Техсоюз - 2004» () зареєстровано як юридичну особу 25.08.2004 року, за записом № 0000270. Місцезнаходженням підприємства є: 69095, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 117-Б (том 4, а.с.187-195).

На підставі направлення №2854, від 29.11.2018 року виданого Головним управлінням ДФС у Запорізької області Пронько Ользі Миколаївні, головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок з окремих управління аудиту ГУ ДФС у Запорізькій області, раднику податкової та митної справи ІІІ рангу, відповідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі по тексту рішення - ПК України), на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області №4051 від 28.11.2018 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТЕХСОЮЗ-2004» з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» (), ТОВ «КАСТРОМ ГРУПП» (), ТОВ «ОЛАНД СТОРМ» (код за ) за період 2015 рік, ТОВ «ДЕЛЮКС ЛТД» (код за ) за період 2016 рік, ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС» (код за ЄРПОУ 41387539) за період 2017 рік, та податку на додану вартість при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «ОЛАНД СТОРМ» (код за ) за період грудень 2015 року, ТОВ «ДЕЛЮКС ЛТД» (код за ) за період вересень 2016 року, ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС» (код за ЄРПОУ 41387539) за період грудень 2017 рік. Перевірка проводилась у період з 29.11.2018 року по 05.12.2018 року, за результатами якої складено Акт перевірки від 14.12.2018 року №780/08-01-14-06/33134618 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «ТЕХСОЮЗ-2004» () з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин (том. 1, а.с.32-71).

В Акті перевірки від 14.12.2018 року №780/08-01-14-06/33134618 контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- п. 44.1, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 171554 грн., в тому числі: за 2015 рік у сумі 115994 грн.; за 2017 рік у сумі 55560 грн.;

- п. 44.1, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 275321 грн., в тому числі: за 2015 рік у сумі 250108 грн.; за 2016 рік у сумі 275321 грн.

- пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету (р.181 декларації) у загальній сумі 162776 грн., у тому числі: грудень 2015 року у сумі 96000 грн.; вересень 2016 року у сумі 5043 грн.; грудень 2017 року у сумі 61733 грн.

Не погодившись із висновками Акту перевірки, позивачем було подано заперечення на Акт перевірки від 14.12.2018 року №780/08-01-14-06/33134618 (том 1, а.с. 83-91).

Листом №47966/10/08-01-14-06-11 від 29.12.2018 Головне управління ДФС у Запорізькій області висновки Акту перевірки від 14.12.2018 року №780/08-01-14-06/33134618 залишено без змін (том 1, а.с. 92-97).

На підставі висновків Акту перевірки від 14.12.2018 року №780/08-01-14-06/33134618 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 04 січня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Техсоюз-2004» збільшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 185444,00 грн., з яких 171554 грн. податкове зобов`язання та в сумі 13980 грн. застосовано штрафні санкцій (том 1, а.с. 99);

- № від 04 січня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Техсоюз-2004» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 203470 грн., з яких 162776 грн. податкове зобов`язання та 40694 грн. штрафні санкцій (том 1, а.с. 100);

- № від 04 січня 2019 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Техсоюз-2004» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 275321 грн. (том 1, а.с. 101).

Позивач направив на адресу Державної фіскальної служби України скаргу про перегляд вказаних податкових повідомлень-рішень (том 1, а.с. 106-112).

ДФС України прийнято рішення про результати розгляду скарги від 04.03.2019 №10286/6/99-99-11-04-01-25, відповідно до якого податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга підприємства - без задоволення (том 1, а.с. 117-124).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. (пункт 135.1 статті 135 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Приписами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Разом з тим, пунктом 187.1 статті 187 ПК України, визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу. (підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України)

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.

Згідно з пунктом 1.2 Положення № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. (пункт 2.1. Положення № 88).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Між ТОВ «Техсоюз - 2004» (далі - покупець) та TOB «ОЛАНД СТОРМ» (далі - продавець) укладений договір № 0212 від 02.12.2015 року. Пунктом 1.1 договору визначено, що на умовах, викладених в розділах цього договору, продавець зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити «Товар», найменування, асортимент, кількість, ціна, якого зазначені в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до цього Договору, які є невід`ємною його частиною (том 1, а.с.142-146).

Судом досліджено надані документи та встановлено, що на виконання вказаного договору сторонами підписані: додаток до вказаного договору специфікація №1 від 02.12.2015 року на загальну суму 480000,00 грн.; видаткова накладна від 24.12.2015 року №ОС-122410 на загальну суму 576000,00 грн. (том 1, а.с. 147-148).

Позивачем надано платіжне доручення №614 від 25.12.2015 на суму 66240,00 грн. (том 1, а.с.154).

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна № від 24.12.2015 року, та позивачем надано довіреність №51 від 24.12.2015 року на отримання цінностей (том 1, а.с.149-150,153).

За вказаним договором ТОВ «ОЛАНД СТОРМ» виписало в адресу позивача податкову накладну: № 692 від 24.12.2015 року, яка за зареєстрована контролюючим органом (том 1, а.с.151-152).

Крім того в матеріалах справи наявна картка рахунку 631 та оборотно-сальдову відомість по рахунку 201 (том 1, а.с.160-167).

Щодо взаємовідносин позивача та ТОВ «Делюкс-ЛТД» з матеріалів справи судом встановлено та суд вважає слід зазначити наступне.

09 вересня 2016 року між позивачем (далі - покупець) та TOB «Делюкс-ЛТД» (далі - продавець) укладений договір № 0909. Пунктом 1.1 договору визначено, що замовник доручає та зобов`язується прийняти та оплатити, а підрядник бере на себе зобов`язання виконати наступні роботи: Реконструкція цеху/будівельні роботи/ЗЖБК м. Запоріжжя вул. Фінальна, буд. 1-Б (том 1, а.с.168-171).

На виконання умов договору № 0909 від 09.09.2016 року до суду надано та судом досліджено: договірну ціну на будівництво ЗЖБК будівельні роботі. Реконструкцію цеху на ЗЖБК; локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1; підсумкова відомість ресурсів на локальний кошторис №2-1-1; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1; довідка про вартість виконаних будівельних робот і витрат; акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року; підсумкова відомість ресурсів; розрахунок загальновиробничих витрат до акту КБ-2в №1 (том 1, а.с.172-200).

За вказаним договором ТОВ «Делюкс-ЛТД» виписало в адресу позивача податкову накладну: № 251 від 30.09.2016 року, яка за зареєстрована контролюючим органом (том 1, а.с.201-202).

Крім того в матеріалах справи наявна картка рахунку 631 (том 1, а. с. 204, 232).

Щодо взаємовідносин ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС» та позивачем з матеріалів справи судом встановлено та суд вважає слід зазначити наступне.

Між ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС» (далі - підрядник) та ТОВ «Техсоюз - 2004» (далі - замовник) укладений договір № 2711 від 27.11.2017 року. Пунктом 1.1 договору визначено, що підрядника зобов`язано провести монтажні роботи на території виробничих площ ПАТ «АрселорМеттал Кривий Ріг» в рамках проекту «Комплекс реконструкції Коксових батарей №5,6» розташованих за адресою: 50095 м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, включають в себе наступні роботи по наступним системам: 1.1.1. Пакет №13: «Вимірювальні прилади і автоматика» під об`єкт: коксовий цех; коксова батарея №6, проміжна площа №2, РОУ 1, відділення кінцевого дроблення №2 (том 1, а.с. 233-237).

Судом досліджено надані документи та встановлено, що на виконання вказаного договору сторонами підписані: 1) додаток до вказаного договору специфікація №1 від 27.11.2017 року на загальну суму 370400,00 грн.; 2) акт №ОУ-00064 здачі-прийняття робіт (надання послуг); 3) акт №ОУ-00065 здачі-прийняття робіт (надання послуг) (том 1, а.с. 238-240).

За вказаним договором ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС» виписало в адресу позивача податкову накладну: № 64 від 20.12.2017 року та 65 від 20.12.2017 року, які зареєстровані контролюючим органом (том 1, а.с.241-244).

Крім того в матеріалах справи наявна картка рахунку 631 (том 1, а.с.245).

По взаємовідносинам ТОВ «Кастром Груп» та позивачем з матеріалів справи судом встановлено, що 10.04.2015 року між ТОВ «Техсоюз - 2004» (далі - замовник) та ТОВ «Кастром Груп» (далі - підрядник) укладений договір № 1004. Пунктом 1.1 договору визначено, що замовник доручає і зобов`язується прийняти і оплатити, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати наступні роботи: пусконалагоджувальні роботи. Капітальний ремонт. Відновлення електрообладнання ОРУ - 330 кВ, здійснюване в 2015 році (том 2, а.с.176-177).

На виконання умов договору № 1004 від 10.04.2015 року до суду надано та судом досліджено: договірну ціну на будівництво Капітальний ремонт. Відновлення електрообладнання ОРУ - 330 кВ, здійснюване в 2015 році; розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису №4-1-1 на заміну електрогазових вимикачів; локальний кошторис на будівельні роботи №4-1-1; підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису №4-1-1; довідка про вартість виконаних будівельних робот і витрат; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт; підсумкова відомість ресурсів (том 2, а.с.178-193).

Позивачем надано платіжні доручення №294 від 15.06.2015 на суму 3912,25 грн. та №359 від 17.07.2015 року на суму 56276,13 грн. (том 2, а.с.194-195).

За вказаним договором ТОВ «Кастром Груп» виписало в адресу позивача податкову накладну: № 589 від 29.05.2015 року (том 2, а.с.196).

Крім того в матеріалах справи наявна картка рахунку 631 (том 2, а.с.197).

Також встановлено, що 25.06.2015 року між ТОВ «Кастром Груп» (далі - постачальник) та ТОВ «Техсоюз - 2004» (далі - замовник) укладений договір поставки №2506. Пунктом 1.1 договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити товар по бажанню замовника, а замовник оплатити та прийняти відповідно специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору (том 2, а.с.198-199).

Судом досліджено надані документи та встановлено, що на виконання вказаного договору сторонами підписані: специфікація №1 до договору №2506 від 25.06.2015 року на загальну суму 30825,00 грн.; додаткову угоду №1 від 21.07.2015 до договору №2506 від 25.06.2015 року; видаткову накладну: від 21.07.2015 року №КА-072108 на загальну суму30825,00 грн. (том 2, а.с. 200-202).

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна № від 21.07.2015 року (том 2, а.с.203-204).

Позивачем надано платіжні доручення №372 від 24.07.2015 на суму 3390,75 грн. та №393 від 07.08.2015 року (том 2, а.с.205-206).

За вказаним договором ТОВ «Кастром Груп» виписало в адресу позивача податкову накладну: № 603 від 21.07.2015 року (том 2, а.с.207).

Крім того в матеріалах справи наявна картка рахунку 631 (том 2, а.с.208).

15.05.2015 року між ТОВ «Кастром Груп» (далі - постачальник) та ТОВ «Техсоюз - 2004» (далі - замовник) укладений договір поставки № 1505. Пунктом 1.1 договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити товар по бажанням замовника, а замовник оплатити та прийняти відповідно специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору (том 2, а.с.209-210).

Судом досліджено надані документи та встановлено, що на виконання вказаного договору сторонами підписані: специфікація №1 до договору №1505 від 15.05.2015 року на загальну суму 110050,32 грн.; видаткову накладну: від 29.05.2015 року №КА-052994 на загальну суму 110050,32 грн. (том 2, а.с. 211-212).

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна № від 29.05.2015 року (том 2, а.с.213-214).

Позивачем надано платіжні доручення №295 від 15.06.2015 на суму 7153,27 грн. та №354 від 14.07.2015 року (том 2, а.с.215-216).

За вказаним договором ТОВ «Кастром Груп» виписало в адресу позивача податкову накладну: № 590 від 29.05.2015 року (том 2, а.с.217-218).

Крім того в матеріалах справи наявна картка рахунку 631 (том 2, а.с.219-221).

Окрім цього по взаємовідносинам ТОВ «Кастром Груп» та позивачем з матеріалів справи судом встановлено, що 09.07.2015 року між ТОВ «Техсоюз - 2004» (далі - замовник) та ТОВ «Кастром Груп» (далі - підрядник) укладений договір № 0907. Пунктом 1.1 договору визначено, що замовник доручає і зобов`язується прийняти і оплатити, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати наступні роботи: пусконалагоджувальні роботи електрообладнання ЗРП-6 кВ; ТП 6/0,4 кВ Кондитерська фабрика АВК (том 2, а.с.222-223).

На виконання умов договору № 0907 від 09.07.2015 року до суду надано та судом досліджено: договірну ціну на налагодження електрообладнання ЗРП-6кВ; ТП6/0,4 кВ Кондитерська фабрика АВК; локальний кошторис на будівельні роботи №4-1-1; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №4-1-1 на пусконалагоджувальні роботи; підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису №4-1-1; довідка про вартість виконаних будівельних робот і витрат; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2015 року; розрахунок загальновиробничих витрат до Акту КВ -2 В №1 на налагодження ЗРП - 6кВ; підсумкова відомість ресурсів (том 2, а.с.224-237).

Позивачем надано платіжні доручення №442 від 02.09.2015 на суму 89783,55 грн. та №406 від 11.08.2015 року на суму 11096,853 грн. (том 2, а.с.238-239).

За вказаним договором ТОВ «Кастром Груп» виписало в адресу позивача податкову накладну: № 814 від 28.07.2015 року (том 2, а.с.240).

Позивачем до суду надано, а судом досліджено: договір підряду на виконання робіт № 0509/2016 від 05.09.2016 року; договірну ціну на будівництво ЗЖБК будівельні роботі; рахунок-фактуру №СФ-0000026 від 30.09.2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робот і витрат; акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року; підсумкова відомість ресурсів; розрахунок загальновиробничих витрат до акту КБ-2в №1 (том 1, а.с.205-231).

Також до суду надано та судом досліджено договір №12/11-2016 від 09.12.2016 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Техсоюз-2004» як підрядник та північнодонецьке дочірнє підприємство «Промавтоматика» №436 Закритого акціонерного товариства «Променергоавтоматика», як замовник уклали дійсний договір (том 1, а.с.246-250).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору №12/11-2016 від 09.12.2016 року, підрядник зобов`язаний здійснити на території виробничих площ ПАТ «АрселорМиттал Кривой рог» в рамках проекту «комплекс реконструкції коксових батарей №5,6».

На виконання умов договору №12/11-2016 від 09.12.2016 року до суду надано та судом досліджено: додаткову угоду №1 від 16.08.2017 року до договору №12/11-2016 від 09.12.2016 року; додаток № 1 від 09.12.2016 року до договору №12/11-2016 від 09 грудня 2016 року; додаток № 1 від 04 січня 2017 року до договору №12/11-2016 від 09 грудня 2016 року; додаток № 2 від 09 грудня 2016 року до договору №12/11-2016 від 09 грудня 2016 року; Акт №2 прийняття виконаних підрядних робіт за грудень 2017 року; Акт №ОУ - 00000064 здачі-прийняття робіт (надання послуг); картку рахунок 361; накази на відрядження Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз-2004» №160-К від 29.11.2017 року, №160-К від 04.12.2017 року, №167-К від 11.12.2017 року, №169-К від 20.12.2017 року; посвідчення про відрядження (том 2, а.с.1-112).

Щодо взаємовідносин ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» та ТОВ «Техсоюз-2004» з матеріалів справи судом встановлено та суд вважає слід зазначити наступне.

Між ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» (далі - виконавець) та ТОВ «Техсоюз - 2004» (далі - замовник) укладений договір № 1003 від 10.03.2015 року. Пунктом 1.1 договору визначено, що виконавець зобов`язується за замовленням (завданням Замовника надавати послуги автовежі, а замовник зобов`язується оплатити і прийняти виконанні роботи (послуги) (том 2, а.с.163-165).

На виконання умов договору № 1003 від 10.03.2015 року позивачем до суду надано та судом досліджено: додаткову угоду №1 від 29.05.2015 року до договору № 1003 від 10.03.2015 року; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) ЗТ-043083; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) ЗТ-052924 (том 2, а.с.166-168).

Позивачем надано платіжні доручення №242 від 15.05.2015 на суму 189000,00 грн. та №280 від 04.06.2015 року на суму 6480,00 грн. (том 2, а.с.169-170).

За вказаним договором ТОВ «ЗІЛЛЕ ТРЕЙД» виписало в адресу позивача податкові накладні: № 905 від 30.04.2015 року, та №846 від 29.05.2015 року, які зареєстровані контролюючим органом (том 2, а.с.171-174).

Крім того в матеріалах справи наявна картка рахунку 631 (том 2, а.с.175).

Окрім цього позивачем до суду надано а судом досліджено: договір №1509 від 15.09.2015 між позивачем та ТОВ «МЕТАЛПРОМПРОЕКТ»; специфікації №1 від 15.09.2015 року, від 09.10.2015 року та №3 від 03.01.2016 року; видаткову накладну №РН-0000004 від 30.09.2015 року; товарно-транспортну накладну від 30.09.2015 року; відомість про вантаж; видаткову накладну №РН-0000001 від 29.01.2016 року; товарно-транспортну накладну від 29.01.2016 року; відомість про вантаж; видаткову накладну №РН-0000005 від 30.10.2015 року; товарно-транспортну накладну від 30.10.2015 року; відомість про вантаж; податкова накладна №3 від 30.09.2015, №3 від 30.10.2015, №1 від 29.01.2016; платіжні доручення №462 від 12.05.2017, №463 від 12.05.2017, №464 від 12.05.2017; картку рахунку 361 (том 2, а.с.241-250, том 3, а.с.1-17).

Позивачем до суду надано а судом досліджено: договір підряду №383 від 07.07.2015 між позивачем та ПАТ «КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА «А.В.К.»; додаток до договору; зміст; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2015; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт; підсумкову відомість; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису; розрахунок витрат на відрядження; податкову накладну №1 від 16.07.2015, №5 від 27.07.2015; розрахунок №6 від 27.07.2015; платіжні доручення №3608 від 16.07.2015, №4147 від 11.08.2015, картку рахунок 361 (том 3, а.с.18- 65).

Так, до суду надано а судом досліджено: договір на виконання робіт №385-4 МСТ від 12.09.2014 між позивачем та ТОВ «Монтажспецтехнология»; додаток до договору №1, №2, №3, №4, №5, №6; додаток до договору №1, №2; договірну ціну; локальний кошторис на будівельні роботи; підсумкову відомість; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису; додаток до договору №1; локальний кошторис на будівельні роботи; підсумкову відомість; розрахунок; договірну ціну; додаткову угоду №2; технічне завдання; додаткову угоду №1 від 01.12.2014; угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.05.2015; договірну ціну; розрахунок; підсумкову відомість; локальний кошторис; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2015; акт №2 приймання-виконаних робіт; підсумкову відомість; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2015; акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2015 року; підсумкову відомість; податкову накладну №4 від 29.05.2015, №9 від 30.05.2015, №1 від 03.12.2014; №3 від 05.11.2014; платіжне доручення №251 від 06.05.2015, №16 від 03.12.2014, №1263 від 05.11.2014; картку рахунок 361 (том 3, а.с.66-170).

Позивачем до суду надано, а судом досліджено: договір підряду №2206 від 04.08.2015 між позивачем та Комишувахською селищною радою; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2015; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015; підсумкову відомість ресурсів; акт №2 вартість обладнання, придбаного виконувачем робіт; податкову накладну №1 від 18.08.2015; платіжне доручення №1 від 19.08.2015 (том 3, а.с.171-186).

На час здійснення господарської операції контрагент позивача мав спеціальну податкову правосуб`єктність, перебував на обліку платників податків, а також був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що не спростовується відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Стосовно посилання відповідача про наявність вироку Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року у справі №757/40848/15-к, в якому було визнано винним ОСОБА_1 (директор ТОВ «Зіллє Трейд») у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України та вироку Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року у справі №757/42406/15-к, яким було визнано винним ОСОБА_2 (директор ТОВ «Кастром Груп») у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України, слід зазначити наступне.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року у справі №757/40848/15-к було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в м. Києві, усвідомлюючи протиправний характер дій запропонованих йому невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, погодився на таку пропозицію, та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на створення суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, підписав протокол від 17.10.2014 № 1 Загальних зборів учасників ТОВ «Зілле Трейд» (), статут ТОВ «Зілле Трейд» () від 17.10.2014, щодо створення ТОВ «Зілле Трейд» (), адреса реєстрації: м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, та формування статутного капіталу товариства у розмірі 468000 (чотириста шістдесят вісім тисяч) гривень, а також призначення себе на посаду генерального директора вказаного підприємства, з метою прикриття незаконної діяльності, чим вчинив дії, направлені на створення фіктивного суб`єкта підприємництва - ТОВ «Зілле Трейд» ().

В подальшому, вищезазначені документи невстановленими слідством особами були передані до відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Печерського району головного управління юстиції в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Суворова, 19 для реєстрації ТОВ «Зілле Трейд» ().

Підписання ОСОБА_1 реєстраційних документів ТОВ «Зілле Трейд» () дало змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року у справі №757/40848/15-к набрав законної сили 22.12.2015.

Також судом встановлено, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року у справі №757/42406/15-к було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_2 13 жовтня 2014 року, перебуваючи в м. Києві, на прохання маловідомої особи на ім`я « ОСОБА_3 » за грошову винагороду підписав протокол № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Кастром Груп» () від 13.10.2014 щодо створення вказаного товариства, затвердження розміру статутного капіталу на загальну суму 477 000,00 грн., 100% якого належить нібито йому, обрання директором товариства себе, з створенням фіктивного суб`єкта підприємництва ТОВ «Кастом Груп» ().

В цей же день ОСОБА_2 в офісному приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу підписав статут ТОВ «Кастром Груп» () з метою прикриття незаконної діяльності, що передбачена вказаним статутом.

В подальшому вищевказані документи невстановленими слідством особами були передані до реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві для реєстрації ТОВ «Кастром Груп» ().

Підроблення ОСОБА_2 реєстраційних документів ТОВ «Кастром Груп» (), які посвідчувались приватним нотаріусом, дало змогу невстановленій слідством особі здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року у справі №757/42406/15-к набрав законної сили 05.01.2016.

Стосовно посилання відповідача, щодо діяльності ТОВ «Оланд Сторм» відкрито ряд кримінальних проваджень встановлено наступне.

В матеріалах справи наявна ухвала Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2019 по справі №757/56483/18-к про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого - ОСОБА_4 . Разом із тим, відповідно до змісту ухвали суду, досудовим слідством було встановлено, що ОСОБА_4 виступив пособником злочину, якому належало виконувати вказівки невстановленої особи щодо реєстрації на своє ім`я юридичної особи, підписання статутних, реєстраційних документів, наказів, формального підтвердження у разі необхідності свого призначення службовою особою суб`єкта господарювання перед контролюючими органами. У липні 2015 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, розподілили між собою ролі в спільному злочинному плані. При цьому, ОСОБА_4 , відповідно до розробленого злочинного плану повинен був надати свої анкетні дані та провести необхідні дії для проведення державної реєстрації фіктивного підприємства - ТОВ «ОЛАНД СТОРМ» (код за ). (….) За результатами вищевказаних дій ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно, маючи умисел на сприяння у здійсненні фіктивного підприємництва, у відповідності до відведеної йому ролі 31.07.2015 сприяв здійсненню державної реєстрації юридичної особи ТОВ «ОЛАНД СТОРМ», про що державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві 05.08.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис за №6207. Після державної реєстрації ТОВ «ОЛАНД СТОРМ», ОСОБА_4 став єдиним засновником та власником ТОВ «ОЛАНД СТОРМ» з 05.08.2015, проте фактично жодної участі в діяльності підприємства не брав. Таким чином, 31.07.2015 ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи умисел на сприяння невстановленій у ході досудового розслідування особі у здійсненні фіктивного підприємництва, за попередньою змовою з зазначеною невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинив пособництво у фіктивному підприємництві, а саме створенні юридичної особи - ТОВ «ОЛАНД СТОРМ», де виступив номінальним засновником та передав фактичне управління підприємством цій особі з метою прикриття незаконної діяльності.

Отже, надана позивачем первинна документація не підтверджує в повному обсязі господарсько-фінансові відносини з вказаними вище контрагентами.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КК України фіктивним підприємництвом є створення або придбання СПД з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб`єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Таким чином, первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Тобто, будь - які первинні документи та податкові накладні, складені фіктивним суб`єктами господарювання не мають правового значення для цілей оподаткування, відповідно, не можуть впливати на дані податкового обліку.

Висновки в акті перевірки щодо заниження податку на прибуток та заниження суми податку на додану вартість зроблені на підставі проведеного аналізу наданих до перевірки первинних документів їх відповідності фактичним даним з урахуванням вищезазначених вироків.

Наявність вироків судів та ухвали суду якою встановлены факти здійснення фіктивного підприємництва, є достатнім доказом фактичного нездійснення контрагентами позивача: ТОВ «Зіллє Трейд», ТОВ «Кастром Груп», ТОВ «ОЛАНД СТОРМ» підприємницької діяльності.

Отже, всі первинні документи позивача з його контрагентом ТОВ «Зіллє Трейд», ТОВ «Кастром Груп», ТОВ «ОЛАНД СТОРМ» є неналежними, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть з формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2018 у справі №2а-7075/12/2670 та постанові від 25.09.2019 року у справі №520/11437/18.

Згідно з приписами ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно посилання відповідача, на те, що ТОВ «Делюкс ЛТД» і ТОВ «Вікторенко Партнерс» є фігурантами кримінального провадження, слід зазначити наступне.

Суд не бере до уваги посилання податкового органу в акті перевірки на те, що ТОВ «Делюкс ЛТД» і ТОВ «Вікторенко Партнерс» є фігурантами кримінального провадження покладаючи зазначену інформацію в основу висновків про нереальність господарських операцій між контрагентами та позивачем, з огляду на наступне.

Для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зауважує, що податковим органом не надано вироку суду, в якому досліджувались господарські відносини між позивачем ТОВ «Делюкс ЛТД» і ТОВ «Вікторенко Партнерс», в якому міститься документальне підтвердження того, що контрагентом постачальником позивача фактично велась незаконна діяльність з конвертації безготівкових коштів в готівкові, та містить доведені факти наявності умислу та його реалізації з боку контрагентів щодо створення фіктивних суб`єктів господарювання, які в подальшому дійсно здійснювали незаконну діяльність.

Відповідачем не спростовується, що контрагенти позивача - ТОВ «Делюкс ЛТД» і ТОВ «Вікторенко Партнерс» на час вчинення господарських операцій мали чинний статус платника ПДВ, повідомлень про відсутність за місцезнаходженням до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, тому суд виходить з того, що наведені в акті перевірки доводи щодо неспроможності контрагента позивача здійснювати певні види господарської діяльності відповідачем як суб`єктом владних повноважень суду не доведені та не підтверджені жодними доказами.

Всі первинні документи, складені в рамках правовідносин між ТОВ «Техсоюз-2004» та ТОВ «Делюкс ЛТД» і ТОВ «Вікторенко Партнерс» досліджено судом, вони підписані сторонами та скріплені їх печатками, без жодних зауважень, повністю відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України".

За таких обставин, під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв в цій частині необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті перевірки від 14.12.2018 року №780/08-01-14-06/33134618, є частково необґрунтованим, а відтак виходячи за наявного в матеріалах справи розрахунку спірних рішень, наданого суду відповідачем, податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 69450 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 55560 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 13890 грн. 00 коп.; податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 83470 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 66776 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 16694 грн. 00 коп.; податкове повідомлення-рішення № в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2017 рік у розмірі 25213 грн., які прийнято на підставі такого висновку є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 04 січня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 69450 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 55560 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 13890 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 04 січня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 83470 грн. 00 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 66776 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 16694 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 04 січня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2017 рік у розмірі 25213 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХСОЮЗ-2004» (місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 117-б, ) судові витрати у розмірі 2672 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2019.

Суддя Н.В. Стрельнікова