Справа № 300/2378/19
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2019 р. справа № 300/2378/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Грицюка П.П.,

за участю секретаря судового засідання Ткачука І.М.,

представника позивача - Савчука Р.Р.,

представника відповідача - Кузика І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання незаконними дій та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузика Івана Івановича щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору згідно із постановами про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2019 за №№59378107, 59378204; скасувати постанову головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузика Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження №59378204 від 19.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 62652,93 гривень та постанову головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузика Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження №59378107 від 19.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 4392,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході виконавчого провадження № 50483130 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Універсал Банк» 626529,37 грн. за солідарним з ОСОБА_1 зобов`язанням проведено опис належного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності майна, що складає предмет іпотеки ПАТ «Універсал Банк», а саме: квартири № 15, загальною площею 142.3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 та яка зареєстрована за ОСОБА_2 . За результатами проведення трьох електронних торгів вказане майно реалізоване не було. У зв`язку з наведеним згідно із постановою головного державного виконавця Кузика І.І. № 50483130 від 13.03.2018 року належну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_2 передано у власність ПАТ «Універсал Банк» за ціною третіх торгів 1338060,50 грн. Так, вартість переданого стягувачу майна становила 1338060,50 грн та перевищила суму заборгованості за солідарним зобов`язанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка становить всього 626529,37 грн, за виконавчим документом - виконавчим листом № 0907/5270/2012, від 24.05.2013 року, на підставі якого були відкриті виконавчі провадження № 50483130 щодо ОСОБА_2 та № 50483052 щодо ОСОБА_1 та за виконавчим листом № 344/10664/2015 від 22.01.2016, на підставі якого були відкриті виконавчі провадження № 50483343 щодо ОСОБА_2 та № 50483400 щодо ОСОБА_1 .

Однак, головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузиком І.І., не вжито заходів щодо внесення стягувачем Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби різниці між вартістю належного позивачу майна - квартири АДРЕСА_2 , і передана у власність стягувачу, та сумою коштів, які підлягала стягненню на його користь по виконавчих провадженнях №50483052 та № 50483400, як це передбачено ч. 8 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження". Позивач вважає, що з вини державного виконавця з вказаної суми не був стягнутий виконавчий збір в розмірі 62652,93 грн і 4392,57 грн по виконавчих провадженнях №№59378204 і 59378107.

Тому відповідачем протиправно, в порушення вимог ч. 8 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №№, 59378204 і 59378107 від 19.06.2019 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірах 62652,93 грн і 4392,57 грн по виконавчих провадженнях №50483052 і №50483400 відповідно.

Враховуючи вказане, просив скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №№59378204 і 59378107.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.12.2019, відкрито провадження у адміністративній справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та призначено судовий розгляд (а.с.1-2).

13.12.2019 в судовому засіданні відповідач подав відзив, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», тому враховуючи вказане державним виконавцем не допущено жодних порушень даного Закону.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з підстав, що викладені у письмовому відзиві на позов.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

На примусовому виконанні у Івано-Франківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебували наступні виконавчі провадження:

- ВП №50483052 з примусового виконання виконавчого листа № 0907/5270/2012, виданого 24.05.2013 Івано-Франківським міським судом, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованості за договором №020-2915/840-0161 від 28.12.2007 в сумі 626529,37 гривень (а.с. 74);

- ВП №50483400 з примусового виконання виконавчого листа №344/10664/2015, виданого 22.01.2016 Івано-Франківським міським судом, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" 43925,72 грн трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №020-2915/840-0161 від 28.12.2007 (а.с. 79);

- ВП №50483279 з примусового виконання виконавчого листа №344/10664/2015, виданого 22.01.2016 Івано-Франківським міським судом, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" 35602,04 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 838285,63 грн заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами та 4019,40 гривень судового збору (а.с. 83).

Судом встановлено, що в ході виконавчого провадження ВП №50483130 проведено опис майна ОСОБА_2 , що складає предмет іпотеки ПАТ "Універсал Банк", а саме: чотирьохкімнатна квартира №15, загальною площею 142,3 м 2 , житловою площею 81,8 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належала ОСОБА_2 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.02.2006 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради згідно рішення виконавчого комітету від 22.12.2005 за №469. 26.02.2018 в межах виконавчого провадження ВП №50483130 проведено повторні, треті, електронні торги вищевказаного майна позивача, номер лоту 262742 за початковою ціною 1338060,50 грн. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №318385 такі торги не відбулись по причині відсутності допущених учасників торгів. Представником ПАТ "Універсал Банк" за довіреністю повідомленням від 27.02.2018 заявлено бажання залишити за собою вказане нереалізоване майно за ціною третіх торгів 1338060,50 гривень (а.с. 15).

13.03.2018 з урахуванням вказаних обставин, головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузиком І.І. у виконавчому провадженні №550483130 по виконавчому листі №0907/5270/2012 від 24.05.2013 прийнято постанову про передачу ПАТ "Універсал Банк" як стягувачу майна, що належить ОСОБА_2 , а саме: чотирьохкімнатну квартиру №15, загальною площею 142,3 м 2 , житловою площею 81,8 м 2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у рахунок погашення боргу за ціною третіх торгів - 1338060,50 гривень.

У вказаній постанові також зазначено, що крім даного виконавчого провадження, на виконанні Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебувають виконавчі провадження, а саме: ВП №50483343 і ВП №50483207 по виконанню виконавчого листа №344/10664/2015 від 22.01.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Універсал Банк" 43925,72 гривень трьох % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №020-2915/840-0161 від 28.12.2007 та 838285,63 грн заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами по вказаному договору і 4019,40 гривень судового збору, що в загальному розмірі становить 1512760,12 грн, що перевищує ціну майна, переданого стягувачу в рахунок погашення заборгованості, яка складає 1338060,50 грн (зворотній бік а.с. 15).

Таким чином, вартість переданого майна стягувачу, а саме 1338060,50 грн перевищила суму заборгованості за солідарним зобов`язанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка становила всього 626529,37 грн, за виконавчим листом № 0907/5270/2012, який виданий Івано-Франківським міським судом 24.03.2013 та на підставі якого були відкриті виконавчі провадження № 50483130 щодо ОСОБА_2 та № 50483052 щодо ОСОБА_1 .

Крім того, судом встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.03.2013 року у справі №0907/5270/2012 позов ПАТ "Універсал Банк" задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором №020-2915/840-0161 від 28.12.2007 в сумі 626529,37 грн. та вирішено питання розподілу судових витрат (http://reestr.court.gov.ua/Review/29923863).

В подальшому, рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.11.2015 року у справі №344/10664/15-ц позов ПАТ "Універсал Банк" задоволено частково. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 43 925,72 гривень - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 28.12.2007 за №020-2915/840-0161. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (http://reestr.court.gov.ua/Review/53675364).

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.12.2015 апеляційну скаргу ПАТ "Універсал Банк" задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду від 16.11.2015 у справі №344/10664/15-ц в частині відмови у задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитними коштами скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позову. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 35602,04 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 838 285,63 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та 4019,40 гривень судового збору. У решті рішення суду залишено без змін (http://reestr.court.gov.ua/Review/54491950).

29.05.2019 Верховним судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду прийнято постанову у справі №344/10664/15-ц (провадження №61-26192св18), якою касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , задоволено. Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.12.2015 скасовано, рішення Івано-Франківського міського суду від 16.11.2015 залишено в силі http://reestr.court.gov.ua/Review/82419839 (а.с. 20-28).

Головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузиком І.І., 05.08.2019 постановою у виконавчому провадженні ВП №50483279 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ) та статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", закінчено таке виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №344/10664/2015, виданого 22.01.2016 Івано-Франківським міським судом, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" 838285,63 грн заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами та 4019,40 грн судового збору (а.с. 29).

14.06.2019 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50483052 про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача, заборгованості в сумі 626529,37 грн, якою встановлено, що згідно акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення заборгованості по солідарному боржнику від 13.03.2018 стягувачу передано майно на баланс за суму 1338060,50 грн. Виконавчий збір в сумі 62652,93 грн та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 200 грн виділено в окреме провадження (а.с. 16).

Також 14.06.2019 головним державним виконавцем, прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50483400 про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача, заборгованості в сумі 43925,72 грн, якою встановлено, що згідно акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення заборгованості по солідарному боржнику від 13.03.2018 стягувачу передано майно на баланс за суму 1338060,50 грн. Виконавчий збір в сумі 4392,57 грн та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 200 грн виділено в окреме провадження (а.с. 18).

У виконавчих провадженнях ВП №50483052 та ВП №50483400 відповідачем в той же день, 14.06.2019, прийнято постанови про стягнення виконавчого збору (а.с. 64, 69).

19.06.2019 головним державним виконавцем, відкрито виконавчі провадження з виконання постанов № ВП №50483052, згідно якої стягується з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 62652,93 грн, та ВП №50483400 від 14.06.2019, згідно якої виконавцем стягується із вищезазначеного боржника виконавчий збір у розмірі 4392,57 грн (а.с. 64, 69).

Крім того, слід зазначити, що на переконання позивача фактична заборгованість перед ПАТ "Універсал Банк" становить всього 670455,09 гривень - як загальна сума боргу по виконавчому провадженні №50483052 в розмірі 626529,37 грн, і по виконавчому провадженні №550483400 у розмірі 43925,72 грн, при цьому вартість належного позивачу майна, яке передано стягувачу у рахунок погашення боргу становить 1338060,50 грн, що значно перевищує вказану суму боргу.

А тому, на переконання ОСОБА_1 , стягувач у відповідності до вимог частини 8 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження", зобов`язаний повернути різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, за рахунок яких повинна здійснюватися сплата виконавчого збору, а залишок коштів повертається боржникові.

З наведених підстав позивач вважає дії державного виконавця щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 62652,93 грн і 4392,57 грн, протиправними і такими, що порушують права та інтереси позивача, а оскаржувані постанови ВП №№ 59378204 і 59378107 від 19.06.2019 такими, що підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом положень частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, серед яких виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Приписами частини 1 статті 5 вказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону №1404-VІІІ звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно частини 1 статті 50 Закону №1404-VІІІ звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

За змістом частини 1, 2, 5 вказаної статті Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 61 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення.

Згідно вимог частин 1, 2, 3 вказаної статті Закону №1404-VІІІ реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду (частини 5, 6 статті 61 Закону).

Згідно вимог частин 8, 9 статті 61 Закону №1404-VІІІ у разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Суд констатує, що в ході виконавчого провадження №50483130 державним виконавцем згідно акту від 28.09.2016 проведено опис і арешт належного ОСОБА_2 майна, що складає предмет іпотеки ПАТ "Універсал Банк", а саме: чотирьохкімнатна квартира №15, загальною площею 142,3 м 2 , житловою площею 81,8 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 27.02.2018 представник ПАТ "Універсал Банк" звернувся до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із повідомленням від 26.02.2018 про придбання предмету іпотеки за ціною третіх торгів шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, а отже в такий спосіб виявив бажання залишити за собою вказане нереалізоване майно, вартість якого складала за ціною третіх торгів 1338060,50 грн. Головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузиком І.І. винесено постанову ВП № 50483130 від 13.03.2018 про передачу ПАТ "Універсал Банк" майна, що належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: чотирьохкімнатної квартири №15, загальною площею 142,3 м 2 , житловою площею 81,8 м 2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у рахунок погашення боргу за ціною третіх торгів - 1 338 060,50 гривень (а.с.15).

Так, суд вказує, що статтею 39 Закону №1404-VІІІ визначено вичерпний перелік підстав, за яких виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а також фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 5, 9 частини 1 статті 39).

Відповідно до частин 2, 3 статті 61 Закону №1404-VІІІ постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті Закону №1404-VІІІ, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Матеріалами справи підтверджено, що головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузиком І.І., 14.06.2019 винесено постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №50483052 та ВП №50483400 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) та статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", в свою чергу, за окремими постановами відповідача за той же день виконавчий збір у сумі 62652,93 гривень і 4392,57 гривень виділено в окреме провадження (а.с.16, 18, 76, 81).

В судовому засіданні причини не закінчення ВП №№50483052 та №50483400 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", представник відповідача не пояснив, а також не вказав причини недотримання положень частини 2 статті 61 Закону №1404-VІІІ, виходячи із того, що обставина передачі майна стягувану у рахунок погашенню боргу згідно акту мала місце 13.03.2018, а провадження у ВП №50483130 (борг 626529,37 гривень) і ВП №50483343 (борг 43925,72 гривень) були закінчені лише 14.06.2019.

Також, постановою головного державного виконавця від 05.08.2019 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ) та статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", закінчено виконавче провадження ВП № 50483279 з примусового виконання виконавчого листа №344/10664/2015, виданого 22.01.2016 Івано-Франківським міським судом, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" 838285,63 гривень заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами та 4019,40 гривень судового збору (а.с. 29).

Частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Так, згідно зі статтею 27 вказаного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Постановою про відкриття виконавчого провадження №59378204 від 19.06.2019 постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 62652,93 грн, та постановою про відкриття виконавчого провадження №59378107 від 19.06.2019, виконавцем постановлено стягнути із вищезазначеного боржника виконавчий збір у розмірі 4392,57 грн (а.с. 17, 19).

При цьому, як було зазначено вище судом, частина 8 статті 61 Закону №1404-VІІІ передбачає, що у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів, серед іншого, стягується виконавчий збір, а залишок коштів повертається боржникові.

Стосовно різниці між вартістю переданого стягувачу майна та сумою коштів, що підлягали стягненню на його користь, за рахунок якої, відповідно до вищевказаної правової норми, оплачуються витрати виконавчого провадження та стягується виконавчий збір, судом встановлено наступне.

Вартість нереалізованого майна (чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_2 ) станом на 27.02.2018 - час подання стягувачем (ПАТ "Універсал Банк") в порядку частина 8 статті 61 Закону №1404-VІІІ повідомлення про виявлення бажання залишити за собою нереалізоване майно, становила 1338060,50 грн, що дійсно була меншою від загальної суми боргу (1512760,12 грн) за двома виконавчими листами №0907/5270/2012 від 24.05.2013 і №344/10664/2015 від 22.01.2016 по трьох виконавчих провадженнях ВП №50483130 (борг 626529,37 грн), ВП №50483343 (борг 43925,72 гривень) і ВП №50483279 (борг 838285,63 грн, 4019,40 грн).

Саме про таку обставину відповідач вказав в постанові від 13.03.2018 про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 50483130 (а.с. 15).

В даному випадку, суд вважає за необхідне відмітити, що згідно вимог частини 1 статті 30 Закону №1404-VІІІ виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

При цьому, відповідачем не представлено суду жодного доказу на підтвердження зведення виконавчих проваджень ВП № 50483052, ВП № 50483400 і ВП № 50483279, щодо ОСОБА_1 , та ВП № 50483130, ВП № 50483343 і ВП № 50483279 щодо стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 .

Наведене свідчить про порушення державним виконавцем порядку вчинення виконавчих дій, які прямо передбачені нормами частини 1 статті 30 Закону №1404-VІІІ.

Водночас, враховуючи постанову Верховного Суду від 29.05.2019 по справі №344/10664/15-ц, солідарна заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ПАТ «Універсал Банк» становила всього 670455,09 грн, а не 1512760,12 грн, як зазначалось в постанові державного виконавця від 13.03.2018.

Однак, державний виконавець передаючи, в ході виконавчого провадження № 50483130, у власність стягувачу належну ОСОБА_2 на праві власності квартиру АДРЕСА_2 за ціною 1338060,50 грн, повинен був виходити із розміру їх солідарної з ОСОБА_2 заборгованості саме по вказаному, а не будь-якому іншому виконавчому провадженню, яка становить всього 626529,37 грн.

При цьому, будь яких процесуальних дій щодо врегулювання правовідносин визначних частиною 8 статті 61 Закону №1404-VІІІ державний виконавець не вчинив.

Доказів внесення стягувачем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ПАТ "Універсал Банк" за виконавчими провадженнями ВП №50483052 (борг 626529,37 грн) і ВП №50483400 (борг 43925,72 грн), матеріали провадження і адміністративної справи не містять.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що положення Закону України "Про виконавче провадження", в тому числі статті 61 коментованого Закону, не визначає відповідного правоврегулювання відносин, які склалися у спірному випадку.

Тобто, за обставин передачі майна стягувачу за зобов`язаннями по виконавчому листу, виданого на підставі рішення суду про стягнення коштів, частина яких в подальшому скасовується судом, положення Закону України "Про виконавче провадження" не визначає можливості державного виконавця ставити перед стягувачем питання про внесення різниці між вартості предмету іпотеки і сумою боргу, мова про яку йдеться у частині 8 статті 61 Закону №1404-VІІІ.

Такі пояснення відповідача суд вважає необґрунтованими виходячи із наступного.

Положення частини 8 статті 61 Закону №1404-VІІІ чітко визначають за рахунок яких коштів покриваються витрати по виконавчому збору у правовідносинах, які є спірними у даній справі.

Разом з тим, суд відзначає, що за змістом частини 1 статті 13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина 4 статті 18 Закону №1404-VІІІ).

Статтею 76 Закону №1404-VІІІ встановлено відповідальність за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог цього Закону.

У судовому засіданні представник відповідача не надав суду жодного доказу звернення до ПАТ "Універсал Банк" із запитом, заявою чи вимогою щодо врегулювання правовідносин визначених частиною 8 статті 61 Закону №1404-VІІІ із урахуванням постанови Верховного суду від 29.05.2019 у справі №344/10664/15-ц.

Відтак, суд вважає, що державний виконавець як суб`єкт владних повноважень в порушення коментованої норми Закону у спірних відносинах поклав на боржника необґрунтований тягар понесення ним витрат на оплату виконавчого збору не за рахунок коштів, які законодавством визначено як відповідне джерело їх покриття.

Враховуючи вищевказане, суд не знайшов правових підстав вважати правомірним прийняття головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузиком І.І. постанов від 19.06.2019 про відкриття виконавчих проваджень № 59378204 і № 59378107 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 62652,93 грн і 4392,57 грн відповідно.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання незаконними дій щодо стягнення виконавчого збору та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №59378204 і № 59378107 від 19.06.2019, підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн згідно квитанції від 02.12.2019 (а.с. 3).

Учасниками справи не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузика Івана Івановича щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору згідно із постановами про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2019 за №№ 59378107, 59378204.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузика Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження № 59378204 від 19.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 62652,93 гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кузика Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження № 59378107 від 19.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 4392,57 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер) АДРЕСА_2 ;

Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (), вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.