Справа № 120/2965/19-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 грудня 2019 р. Справа № 120/2965/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Арутюнян З.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Навроцького С.П.

представника відповідача: Назаренка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати отриманої ним у період часу з 1984 року по 1988 рік, відображеної в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 18.10.1996 року за № 102 колгоспу «Україна» с. Конищів, та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що звернувшись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробіток за період з 1984 по 1988 роки для обчислення пенсії від 18.10.1996 року № 102, виданою ліквідованим колгоспом "Україна", відповідач листом від 10.09.2019 року № 2492/С-10 відмовив у здійсненні такого перерахунку посилаючись на ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV із підстав неможливості підтвердити відповідну довідку первинними документами. Позивач вказує, що нарахування заробітної плати за вищевказаний період роботи підтверджено належними первинними документами, в тому числі і архівними довідками від 22.10.2014 року № 02-2/292 та від 20.10.2005 року № 11, що наразі є обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати, а тому має повне право на врахування при обчислені пенсії тих даних про заробітну плату, які зазначені у довідці від 18.10.1996 року № 102. Наведені обставини змусили звернутися позивача за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 04.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня її вручення для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

У відзиві на позовну заяву від 18.10.2019 №892/02-15-26/08-02 відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої доводи мотивує тим, що для врахування заробітної плати за період 1984-1988 роки, зазначеної в довідці від 18.10.1996 року, при обчислені пенсії необхідне підтвердження такої довідки первинними документами. У свою чергу 19.11.2015 року органом пенсійного фонду проведено зустрічну перевірку щодо заробітку ОСОБА_1 за 1984-1988 роки в колгоспі «Україна» в Мурованокуриловецькому районному Трудовому архіві, в результаті чого було встановлено невідповідність довідки про заробітну плату від 1996 року, виданої колгоспом «Україна», первинним документам. За таких обставин відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 11.11.2019 року розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін. Справу призначено до судового розгляду на 27.11.2019 року.

У судовому засіданні 27.11.2019 року судом оголошувалась перерва до 04.12.2019 року у зв`язку з необхідністю витребування у відповідача та огляду в судовому засіданні матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовну вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Вважав, що позов є необґрунтованим, у зв`язку з чим відсутні підстави для його задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

ОСОБА_1 з 30.09.2015 року перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

15.08.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії із урахуванням заробітної плати (доходу) за період з1984 року по 1988 рік, визначеної у довідці № 102 від 18.10.1996 року про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої колгоспом "Україна" с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Листом від 10.09.2019 року № 2492/С-10, у відповідь на письмове звернення позивача, ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило, що вищевказана довідка № 102 від 18.10.1996 року не може бути прийнята для обчислення пенсії. Така відмова мотивована тим, що згідно із частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV вищезгадана довідка про заробіток для обчислення пенсії не відповідає первинним документам, оскільки в ході проведення зустрічної перевірки від 19.11.2015 року щодо заробітку позивача за період 1984 рік по 1988 рік в колгоспі "Україна" встановлено невідповідність останньої первинним документам.

Не погоджуючись з такою відмовою суб`єкта владних повноважень позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Право особо на призначення пенсії, яке гарантоване чинним законодавством, також підпадає під дії та захист гарантованим прав, визначених статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.).

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Водночас, частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються, в тому числі, пенсія за віком.

На підставі частини 1статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно із статтею 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Статтею 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, згідно якого середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи, починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Разом із тим відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, вищезазначена норма є диспозитивною і надає пенсіонерам право вибору різних періодів нарахування заробітної плати для обчислення пенсії на умовах, визначених чинним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Більш детально питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку), затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

На підставі пункту 2.10 цього ж Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Із аналізу зазначених положень діючого законодавства слідує, що підставою для проведення розрахунку пенсії згідно ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV на основі довідки про заробітну плату, є підтвердження відомостей про таку заробітну плату додатковою інформацією - первинними чи іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату тим підприємством, де працював заявник.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 17 березня 2015 року у справі №21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі №686/6278/17.

Суд не може погодитись із доводами відповідача про те, що довідка про заробітну від 1996 року, що видана колгоспом «Україна», не підтверджена первинними документами, у зв`язку з чим не може бути врахована для обчислення пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.1976 року по 30.12.1988 року працював в колгоспі «Україна» с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області. Згідно архівної довідки № 122 від 06.08.2019 року дане підприємство як юридична особа було ліквідовано на підставі ухвали Господарського суду Вінницької області №268/10-1520 від 23.06.2004 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що довідка № 102 від 18.10.1996 року про заробітну плату для обчислення пенсії, що видана ОСОБА_1 , оригінал якої досліджено в судовому засіданні, відображає суму заробітної плати позивача за 60 календарних місяців страхового стажу підряд, а саме з 01.01.1984 року по 31.12.1988 року, що складає суму загального заробітку з розшифруванням - 89 278,16 з них:

з 01.01.1984 року по 31.12.1984 року - 12698,55;

з 01.01.1985 року по 31.12.1985 року - 27534;

з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року - 24068,80;

з 01.01.1987 року по 31.12.1987 року - 17267,01;

з 01.01.1988 року по 31.12.1988 року - 7709,80.

Поряд із цим в довідці зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески, а також те, що у довідку не включені виплати одноразового характеру, не обумовлені діючою системою оплати праці, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1984 по 1988 рік. Вказана довідка підписана керівником - Лаватюк П.Ю. та головним бухгалтером - Швець колгоспу "Україна", скріплена печаткою даного підприємства та містить усі обов`язкові відомості про помісячний/річний розмір заробітної плати за вказаний період із зазначенням відповідного розшифрування та про нарахування страхових внесків.

Дана довідка є такою, що відповідає вимогам Порядку №22-1, а також вимогам ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відомості щодо відпрацьованої роботи та сум річного заробітку позивача за період з 1984 по 1988 року, які відображені у згаданій довідці № 102 від 18.10.1996 року у повній мірі підтверджуються Архівною довідкою № 11 від 20.10.2005 року, виданої архівним відділом Мурованокуриловецької районної державної адміністрації на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Україна» с. Конищів за 1976-1988 роки.

Щодо наявності у матеріалах справи двох інших архівних довідок з Мурованокуриловецького районного трудового архіву №02-2/292 від 22.10.2014 року та № 02-2/204 від 16.09.2015 року, у яких вказані відомості щодо виплат заробітку за періоди: 1984 рік - 12960,97; 1985 рік - 28090,56; 1986 рік - 24068,80; 1987 рік - 17267,01; 1988 рік - 7709,72, то такі також в повному обсязі підтверджують річні суми отриманої позивачем заробітної плати згідно спірної довідки № 102 від 18.10.1996 року. Тим більше, у вказаних архівних довідках за 1984 та 1985 роки зазначена навіть більша сума виплаченого доходу ніж це відображено в наданій позивачем довідці про заробіток для обчислення пенсії від 18.10.1996 року № 102 (за період 1984 року - різниця 262,42; за 1985 року - 556,56). При цьому, такі архівні довідки також видані на підставі документів колгоспу «Україна» с. Конищів, зокрема книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1984-1988 роки.

Судом також оглянуто трудову книжку колгоспника № НОМЕР_2, видану на ім`я ОСОБА_1 , яка містить записи про роботу останнього в колгоспі "Україна" Конищівської сільради Мурованокуриливецького району Вінницької області на посаді шофера за період з 1984 року по 1988 рік із зазначенням нарахованого заробітку за рік (карбованців), суми якого повністю відповідають відомостям визначеним в довідці про заробіток для обчислення пенсії від 18.10.1996 року № 102 щодо виплачених сум нарахованої заробітної плати.

Посилання відповідача у своєму відзиві на акт зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки №02-2/204 від 16.09.2015 року про заробіток для призначення пенсії ОСОБА_1 від 19.11.2015 року № 231, як на доказ про те, що довідка про заробітну плату від 1996 року колгоспу «Україна» не підтверджена первинними документами, на переконання суду є безпідставним.

Так, у висновках зустрічної перевірки органом пенсійного фонду було встановлено, що архівна довідка №02-2/204 від 16.09.2015 року про заробіток ОСОБА_1 в колгоспі «Україна» с. Конищів за 1984-1988 роки видана на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці, які здані на зберігання до КУ «Мурованокуриловецький трудовий архів». Тобто, в даному акті є посилання на первинні документи, на підставі яких нараховувалась заробітна плата для ОСОБА_1 за оспорюваний період, і з урахуванням відомостей яких і була видана довідка про заробітну плату від 18.10.1996 року № 102, річні суми виплат в якій в цілому є підтвердженими і Архівною довідкою №02-2/204 від 16.09.2015 року, щодо якої проводилась перевірка.

Водночас, суд враховує, що ні Порядком №22-1 ні іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами.

У даному випадку ті відомості про розмір сум річної заробітної плати за період 1984-1988 роки, яка враховується при обчислені пенсії, що відображені в довідці про заробіток для обчислення пенсії від 18.10.1996 року № 102, знайшли своє додаткове підтвердження архівними матеріалами, зокрема книгами обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Україна» с. Конищів за 1984-1988 роки.

Варто зазначити, що відповідачем не було надано жодного доказу про скасування спірної довідки від 18.10.1996 року № 102, або того, що записи в ній є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням закону.

При цьому суд враховує, що ті обставини, які пов`язані із нарахуванням позивачу заробітної плати за спірний період не щомісячно, а через певні періоди, пов`язані із тим, що як пояснив позивач у судовому засіданні, працюючи шофером в колгоспі «України» в період з 1984 по 1988 роки він перебував у відрядженнях в Російській РФСР на лісозаготівлях для колгоспу, які тривали по декілька місяців, у зв`язку з чим зарплата виплачувалась по факту виконання робіт однією сумою, а не окремо за кожен місяць роботи.

Із цього приводу слід зазначити, що згідно абзацу другого ч. 2 статті 41 Закону №1058-IV для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи.

До таких осіб згідно затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005р. № 306 Порядку відносяться в тому числі особи, що працювали в сільському господарстві та до 1 липня 1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць. Як зазначено у п. 8 цього Порядку заробітна (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Відповідно, зазначення в спірній довідці від 18.10.1996 року № 102 відомостей про заробіток за 1984-1988 роки з помісячним розшифрування, сума якого була фактично нарахована та виплачена позивачу, з нарахуванням на відповідні суми страхових внесків, не може бути перешкодою для реалізації особою своїх законних прав на врахування такої заробітної плати для здійснення перерахунку пенсії, оскільки відповідні річні суми підтверджені первинними документами, що зберігаються в архівах.

Виходячи з викладеного суд доходить висновку, що надана позивачем для врахування розрахунку розміру пенсії довідка від 18.10.1996 року № 102 колгоспу «Україна» с. Конищів, в повній мірі відповідає вимогам Порядку № 22-1, а відображені у ній відомості про заробітну плату знайшли своє додаткове підтвердження первинними документами.

За таких обставин та з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд, виходячи з положень статті 5 КАС України, доходить висновку про необхідність задоволення позовної вимоги у спосіб визнання протиправною відмову відповідача у врахуванні для обчислення пенсії за віком довідки № 102 від 18.10.1996 року про заробіток для обчислення пенсії за період часу з 1984 року по 1988 рік, виданої колгоспом "Україна" с. Конищів.

Як наслідок, наступна позовна вимога, яка є похідною від попередньої, в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням заробітної плати відповідно до Довідки про заробіток для обчислення пенсії за 1984-1988 роки № 102 від 18 жовтня 1996 року також підлягає задоволенню, а відповідний перерахунок пенсії має бути здійснений з часу звернення позивача з заявою про проведення такого перерахунку - 15.08.2019 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 291, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у врахуванні для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 Довідки № 102 від 18 жовтня 1996 року про заробіток для обчислення пенсії за 1984-1988 роки, виданої колгоспом "Україна" с. Конищів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 15.08.2019 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням заробітної плати відповідно до Довідки про заробіток для обчислення пенсії за 1984-1988 роки № 102 від 18 жовтня 1996 року, виданої колгоспом "Україна" с. Конищів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду в повному обсязі складено 09.12.19.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович