Справа № 560/2056/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2056/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

27 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року (повне рішення складено 08 серпня 2019 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 05.07.2019 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправним рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.03.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального трудового стажу позивача періодів роботи шофером з 01.01.1982 по 31.12.1982 - 289 вихододнів, з 01.01.1984 по 31.12.1984 - 326 вихододнів, з 01.01.1988 по 31.12.1988 - 321 вихододнів, з 01.01.1989 по 31.12.1989 - 342 вихододнів, з 01.01.1990 по 31.12.1990 - 351 вихододнів, з 01.01.1991 по 31.12.1991 - 293 вихододнів, з 01.01.1992 по 31.12.1992 - 311 вихододнів, з 01.01.1994 по 31.12.1994 - 288 вихододнів, з 01.01.1996 по 31.12.1996 - 282 вихододнів в колгоспі "Урожай", КСП "Урожай", приватно-орендному підприємстві "Урожай";

- призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26, п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18.08.2018, тобто після дня досягнення 60-річного віку.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.08.2019 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.03.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.1982 по 31.12.1982, з 01.01.1984 по 31.12.1984, з 01.01.1988 по 31.12.1992, з 01.01.1994 по 31.12.1994, з 01.01.1996 по 31.12.1996, а також призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.03.2019.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відсутні підстави для врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи згідно записів трудової книжки від 30.01.1979 НОМЕР_1 за 1982 рік, 1984 рік, з 1988 року по 1992 рік, 1994 рік та 1996 рік в колгоспі "Урожай", оскільки записи про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих виходів не завірена підписом голови господарства або спеціально уповноваженою ним особою. Крім того, відповідач вказує на те, що в архівній довідці від 04.07.2018 №478/01-32, виданій Городоцьким районним трудовим архівом, інформації про стаж роботи позивача не виявлено.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що його трудовий стаж в сукупності становить 27 років 11 місяців 11 днів при необхідному 26 років. При цьому, позивач зазначає, що ним щорічно виконувався встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві, в зв`язку з цим, згідно рішень правління колгоспу надавалися щорічні відпустки, про що свідчить архівна довідка від 25.02.2019 №04-06/175.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідно до трудового законодавства, відповідальність за ведення трудових книжок , записи в них, покладається на роботодавця, а не на працівника, саме тому, за неналежне дотримання норм трудового права роботодавцем щодо правил заповнення та ведення трудових книжок, так і недоліків в організації документообігу на підприємстві, а також незбереження непервинної документації, не направлення такої на зберігання до архівного відділу, не залежить від позивача, а тому не може позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист в призначенні пенсії за віком.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

14.03.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо призначення пенсії за віком.

21.03.2019 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю 25 років страхового стажу.

28.03.2019 листом за №10122/03 головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що у разі наявності документів (трудової книжки, довідки господарства (підприємства) чи архівної установи, тощо), які підтверджують членство в колгоспі, в страховий стаж кожний рік роботи, починаючи з 01.01.1966, зараховується як повний, якщо членом колгоспу виконано встановлений мінімум трудової участі в колективному господарстві, в іншому випадку - за фактичною тривалістю. Відповідно до поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу тривалість страхового стажу становить 18 років 11 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

З наданого відповідачем до суду першої інстанції листа від 29.07.2019 №19308/08 вбачається, що до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки від 30.01.1979 НОМЕР_1 за 1982, 1984, з 1988 по 1992, 1994 та 1996 в колгоспі "Урожай", оскільки записи про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих виходів не завірені підписом голови господарства або спеціально уповноваженою ним особою. Крім того, вищезазначені періоди не підтверджено довідкою від 04.07.2018 №478/01-32, виданою Городоцьким районним трудовим архівом.

При цьому, із записів трудової книжки від 30.01.1979 НОМЕР_1 слідує, що позивач 10.07.1981 був прийнятий в колгосп "Урожай" с. Веселець Городоцького району шофером, та зазначено з 1981 по 2005 роки встановлений мінімум та вироблений мінімум трудоднів. З 1982 по 2005 рік кількість трудоднів позивача перевищує встановлений щорічний мінімум. Дані записи скріплені печатками приватно-орендного підприємства "Урожай", однак не завірені підписом голови господарства або спеціально уповноваженою ним особою.

Довідкою від 04.07.2018 №478/01-32, виданою Городоцьким районним трудовим архівом позивачу, вказано, що він працював в колгоспі "Урожай" с. Веселець Городоцького району, однак за 1982, 1984, з 1988 по 1992, 1994 та 1996 відомостей про стаж не виявлено.

Довідкою від 28.02.2019 №127/01-32, виданою Городоцьким районним трудовим архівом позивачу, вказано, що справи з особового складу за 1950-2006 роки колгоспу "Урожай" с. Веселець Городоцького району передані не в повному обсязі.

Згідно довідки від 28.02.2019 №04-06/187, виданої Городоцьким районним трудовим архівом позивачу, у протоколі №3 загальних зборів колгоспу "Урожай" с. Веселець від 22.05.1992 значиться питання про ліквідацію колгоспу "Урожай" та створення колективного сільськогосподарського підприємства "Урожай". У протоколі №2 загальних зборів членів КСП "Урожай" від 17.06.1997 значиться питання про реорганізацію КСП приватно-орендне підприємство "Урожай" с. Веселець.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.10.2015, приватно-орендне підприємство "Урожай" припинено 08.11.2006.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач протягом спірних періодів виконував річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, що підтверджується записами у трудовій книжці, то наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду роботи, що складає 9 років, у зв`язку з чим, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.03.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини та п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії слідує, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), до стажу роботи зараховується робота на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно ст. 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна норма закріплена частиною 1 статті 48 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Згідно п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 23.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Положенням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме, записами у трудовій книжці від 30.01.1979 НОМЕР_1 , позивач 10.07.1981 прийнятий в колгосп "Урожай" с. Веселець Городоцького району шофером та зазначено з 1981 по 2005 роки встановлений мінімум та вироблений мінімум трудоднів. З 1982 по 2005 рік кількість трудоднів позивача перевищує встановлений щорічний мінімум.

Дані записи скріплені печатками приватно-орендного підприємства "Урожай", однак не завірені підписом голови господарства або спеціально уповноваженою ним особою, що і слугувало підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком.

При цьому, наданими позивачу довідками Городоцького районного трудового архіву підтверджується, що позивач працював в колгоспі "Урожай" с. Веселець Городоцького району, однак за 1982, 1984, з 1988 по 1992, 1994 та 1996 відомостей про стаж не виявлено, також вказано, що справи з особового складу за 1950-2006 роки колгоспу "Урожай" с. Веселець Городоцького району передані не в повному обсязі.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.10.2015, приватно-орендне підприємство "Урожай" припинено 08.11.2006.

Таким чином, записами у трудовій книжці позивача підтверджується стаж роботи ОСОБА_1 в колгоспі "Урожай" с. Веселець Городоцького району шофером та вказано встановлений мінімум та вироблений мінімум трудоднів. Крім того, записами у трудовій книжці позивача підтверджується те, що з 1982 по 2005 рік кількість трудоднів позивача перевищує встановлений щорічний мінімум. При цьому, надані архівні довідки не спростовують наявність відповідного трудового стажу у позивача та не викликають сумнівів у наявності такого.

Щодо аргументів скаржника про відсутність у трудовій книжці позивача підписів голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи, то суд апеляційної інстанції зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Також, Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, згідно з п. 13 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Стосовно посилання відповідача на довідку Городоцького районного трудового архіву від 04.07.2018 №478/01-32, згідно якої в архіві відсутні відомості щодо деяких періодів роботи позивача, суд зазначає, що відсутність в архіві інформації про деякі періоди роботи позивача не спростовує наявність у нього відповідного стажу, який підтверджується записами у трудовій книжці від 30.01.1979 НОМЕР_1 .

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування певних документів, відсутніх не з вини такої особи, збереження яких не може нею контролюватись, тому на цю особу не може покладатись відповідальність за їх збереження.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду роботи свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.03.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.