Справа № 200/10118/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 р. Справа№200/10118/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі: Дідевичі І.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позову позивач зазначив, що 31.10.2002 р. його було зареєстровано фізичною особою-підприємцем та взято на облік у якості платника податків та інших обов`язкових платежів в т.ч. і до Пенсійного фонду України. 30.06.2011 р. Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України позивачу було призначено пенсію за віком, вказана пенсія була розрахована та затверджена протоколом вказаного органу №1043 за цією ж датою. 29.06.2016 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача в якості фізичної особи-підприємця, про що зроблено відповідний запис у державному реєстрі № 4026542.

06.10.2016 р. позивач зробив запит до відповідача щодо надання витягу та копій документів щодо розрахунку його пенсії та даних, які застосовувалися при розрахунку пенсії та отримав відповідь, з якої вбачається, що пенсія розрахована виходячи з загального страхового стажу 26 років 4 місяці 6 днів. Загальний стаж розраховано по 31.12.2003 р., при розрахунку пенсії не враховано час здійснення підприємницької діяльності з 31.10.2002 по 31.12.2010 р. В якості підстави неврахування часу здійснення підприємницької діяльності з 31.10.2002 по 31.12.2010 р. при розрахунку страхового стажу відповідач посилається на положення п. 4, ч. 2., ст. 6 Закону України від 08.07.2010 р. Про збір та облік єдиного внеску та п. 3.2. р. 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Пенсійним Фондом України від 08.10.2010 р. № 22-1 згідно з яким позивач позивач повинен подавати звіт один раз на рік до 1 квітня кожного року, а враховуючи на відсутність звітів за 2002-2010 р. страховий стаж є втраченим.

Позивач звертає увагу, що до сплаченого єдиного соціального внеску з єдиного податку у період з 31.10.2002 по 31.12.2010 р. був застосований Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування та Порядок, які почали діяти лише від 08.07.2010 р. та від 08.10.2010 відповідно.

Керуючись вимогами Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Пенсійним Фондом України від 08.10.2010 р. № 22-1, позивачем була отримана довідка від ГУ ДФС у Донецькій області за вих. № 45524/10/05-99-47-10 від 11.10.2018 р. про розмір сплаченого ОСОБА_1 єдиного податку за кожен місяць, та про розмір чистого доходу також за кожен місяць. Довідка надана за весь час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

До Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області Позивачем було подано офіційну вимогу від 20.03.2019 р. щодо врахування до персоніфікованого обліку, страхового стажу сум та часу здійснення Позивачем підприємницької діяльності з 31.10.2002 р. по 31.12.2010 р., перерахунку належної Позивачу пенсії із врахуванням згаданих даних, сплату коштів, які мали б бути сплачені Позивачу за умови врахування і з моменту призначення пенсії тощо. 01.05.2019 р. за вих. 234/Д-01-01- 01 (датоване 17.04.2019 р.) від Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України було отримано відповідь з тими ж самими аргументами, які Позивач вже отримував і вказав вище, що з причини неподання звітності, Пенсійний фонд України не буде враховувати до даних персоніфікованого обліку Позивача сум сплаченого єдиного соціального внеску під час здійснення Позивачем підприємницької діяльності, інші вимоги також відхилив.

На підставі зазначеного позивач просив:

визнати бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування сум, отриманих від сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як фізичною особою - підприємцем, єдиного податку в рахунок страхових пенсійних внесків протиправною;

зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати суми, отримані від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якості страхових пенсійних внесків та відобразити у даних персоніфікованого обліку в сумі з 31.10.2002 по 31.12.2010 рр. (в сумі 4462 грн. 62 коп. та здійснених для досягнення мінімального страхового внеску Позивач сплатила також у 2010 р. - 695 грн. 20 коп).;

зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити розрахунок та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 відповідну кількість днів здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, як фізичною особою - підприємцем з 31.10.2002 по 31.12.2010 року;

зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до норм законодавства України і правил Пенсійного фонду України, здійснити перерахунок належної пенсії ОСОБА_1 з врахуванням даних персоніфікованого обліку та урахуванням вищенаведених змін страхового стажу;

зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити розрахунок та сплатити ОСОБА_1 компенсацію за весь час, коли пенсія мала бути нарахована (з 30.06.2011 р. - дата нарахування пенсії, по час прийняття судового рішення) з врахуванням фактично сплачених страхових пенсійних внесків під час здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, як фізичною особою - підприємцем з 31.10.2002 по 31.12.2010 рр.;

стягнути з Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 786,2грн сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено засідання по справі на 03.09.2019 року.

03.09.2019 року розгляд справи було відкладено до 09.10.2019 року.

09.10.2019 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначено, що 25.10.2016 року позивач до управління надав заяву про перерахунок пенсії у зв`язку із закриттям підприємницької діяльності з 29.06.2016 року. Після перерахунку пенсії було встановлено, що згідно даних персоніфікованого обліку сплата страхових внесків ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 року по 2016 рік відсутня, тому зробити перерахунок пенсійної виплати по неврахованому стажу не має підстав.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року, по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. №22-1. зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування з 01 січня 2004 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

З огляду на вищевикладене, обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період щомісячно внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Відповідач звертає увагу, що ОСОБА_1 була попереджена про строки надання звітності, про що засвідчує письмово сам позивач.

Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зазначає, що здійснюючи підприємницьку діяльність з 31.10.2002 року по 29.06.2016 року за період перебування на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок) до бюджету Пенсійного фонду України надходили кошти, з 05.11.2002 року по 31.10.2003 року сплачені у складі єдиного податку та перераховані органами Державного казначейства України, про що свідчить відповідна Довідка.

Що стосується періоду, починаючи з 01.01.2004 року, управління зазначає наступне: згідно Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, страховий стаж з 01.01.2004 року обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Оскільки, у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування позивача, інформація про сплату страхових внесків з 01.01.2004 року відсутня, підстави для зарахування до страхового стажу періоду зазначеного у вимогах позивача відсутні.

На підставі вищезазначеного відповідач вважає, що пенсія ОСОБА_1 призначена та виплачується вірно, згідно норм діючого законодавства.

Водночас, відповідач зазначає, що первинною умовою нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є наявність його вини.

У зв`язку із тим підстав для нарахування та виплати компенсації не має, отже вимога щодо такого зобов`язання є передчасною.

Ухвалою суду від 09.10.2019 року ухвалено розгляд адміністравної справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 22.10.2019 року.

22.10.2019 року розгляд справи було відкладено до 31.10.2019 року.

31.10.2019 року відповідачем надано уточнений відзив на позовну заяву.

31.10.2019 року позивачем надано додаткові пояснення до адміністративного позову, згідно змісту яких ОСОБА_1 наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 31.10.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії до судового розгляду на 26.11.2019 року.

01.11.2019 року позивач через канцелярію суду надав додаткові пояснення по справі, до яких застосовуються вимоги ч. 2 ст. 204 КАС України щодо залишення без розгляду.

26.11.2019 року розгляд справи було відкладено до 29.11.2019 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без своєї участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.06.2011 року звернулась до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 1043 про призначення пенсії за віком.

Згідно розпорядження № 1043 від 30.09.2011 року позивачу було призначено пенсію із врахуванням загального стажу 25 років, 2 місяці, 6 днів (02.01.2002 року) .

З 31.10.2002 року по 29.06.2016 року ОСОБА_1 була зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця.

Відповідно довідки за формою ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу, ОСОБА_2 , страхові внески з 31.10.2002 року по 31.10.2010 року (кінцевий спірний період, що заявлений позивачем) не сплачувалися.

Згідно Розпорядження від 16.09.2011 року, попередньо призначена 09.06.2011 року пенсія перерахована із врахуванням загального стажу 26 років, 4 місяці, 6 днів (31.12.2003 року).

Листом від 06.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з проханням надати в тому числі розпорядження про нарахування пенсії та детальний розрубок пенсійних виплат, просив перерахувати персію за період з 30.10.2002 року по 29.06.2010 року. Листом від 20.10.2016 року № 201/Д-01-01-03 управління зазначило щодо необхідності надати заяву встановленого зразка.

Листом від 26.10.2019 року позивач просив надати підтверджуючу відповідь щодо не зарахування страхового стажу за період з 30.10.2002 року по 29.06.2010 року. Згідно листа від 09.11.2016 ркоу № 25493/02 зазначено, що період з 01.11.2002 року по 31.12.2003 року зараховано до страхового стажу згідно довідки про сплату страхових внесків № 10387/02 від 13.07.2011 року.

07.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо надання роз`яснень з приводу страхових внесків. Листом від 08.12.2016 року № 13053/Д-11 роз`яснення надано.

Згідно довідки Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 18.11.2016 року № 21620/10/05-22-07-02, єдиний податок за період з 31.10.2002 року по 29.06.2016 року ФОП ОСОБА_1 в сумі 18 313, 20грн. є сплаченим.

21.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про надання роз`яснень з приводу неврахування в довідці ОК-5 стажу роботи. Листом від 04.01.2017 року роз`яснення надано.

Листом від 02.03.2018 року ДЕ-7814379 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано роз`яснення ОСОБА_1 з приводу пенсійних питань, залишених на Урядовій гарячій лінії.

Згідно довідки ГУ ДФС у Донецькій області від 11.10.2018 року № 45525/10/05-99-47-00, ОСОБА_1 сплатила єдиний податок у певних сумах за період з 01.11.2002 року по 31.12.2004 року, з 01.04.2005 року по 31.12.2010 року (за виключенням березня та червня 2010 року).

Заявою від 20.03.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, внесення даних до картки персоніфікованого обліку за період з 31.10.2002 року по 01.01.2011 року, здійснити нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів. Листом від 17.04.2019 року № 234/Д-01-01-01 зазначено, що відсутність звітності тягне за собою втрату страхового стажу.

Листом ГУ ДФС у Донецькій області № 55048/05-99-47-10 від 11.07.2019 року зазначено, що у період з 2002 року по 2016 рік ОСОБА_1 сплачувала страхові внески про що надано відповідну довідку.

Згідно Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.07.2019 року № 3943-Д-01 зазначено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 відповідно до платіжних доручень, внесених до електронних реєстрів Пенсійних фондів України за період з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року до бюджету зараховані кошти від сплати єдиного податку за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.04.2005 року по 31.12.2010 року за виключенням березня та червня 2010 року.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Спірним моментом даної справи є наявність у позивача права на відповідний розмір пенсії поряд з відсутністю звітності щодо сплати страхових внесків за період з 31.10.2002 року по 31.12.2010 року.

З приводу позовних вимог про визнання бездіяльності Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування сум, отриманих від сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як фізичною особою - підприємцем, єдиного податку в рахунок страхових пенсійних внесків протиправною.

Як встановлено п. 4 ч.2 ст. 17 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції від 01.01.2004 року, страхувальник зобов`язаний: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом. Зазначений обов`язок страхувальника був передбачений у законі до 31.12.2010 року.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (в редакції від 08.07.2010 року), платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно п. 1.1. Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 10.06.2004 N 7-6, цей Порядок відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ) врегульовує правила формування та подання до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах (далі - територіальні органи Пенсійного фонду) відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік). Облік застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків по звітах за періоди до 1 січня 2004 року ведеться з урахуванням правил, які діяли до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ). Органи Пенсійного фонду ведуть облік застрахованих осіб та персоніфікований облік відомостей про суми заробітної плати (доходу) та облік сплати страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розміру за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Пунктом 1.3 Порядку від 10.06.2004 N 7-6 закріплено строки та порядок надання звітності страхувальниками до системи персоніфікованого обліку.

Як встановлено п. 1.7. Порядку від 10.06.2004 N 7-6, відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, згідно із Законом ( 1058-15 ) використовуються териториальними органами Пенсійного фонду разом з іншим для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат.

Суд зауважує, що зазначений Порядок N 7-6 від 10.06.2004 діяв до 05.11.2009 року та встановлював обов`язок надавати звітність до установ пенсійного фонду за 2004 рік і по 2009 рік.

Постановою Правління Пенсійного фонду від 05.11.2009 N 26-1 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, що додається. Установлено, що Порядок регулює питання подання звіту до органів Пенсійного фонду України за звітні періоди починаючи з 1 січня 2010 року. Визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 N 7-6 "Про Порядок формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування", зареєстровану в Міністерстві юстиції України 10.08.2004 за N 1000/9599.

Пунктом 5 Порядку № 26-1 встановлено, що розрахунки суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, річний звіт про нараховані та сплачені суми фіксованого розміру страхових внесків, звіт про нарахування внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, звіт про нарахування внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за осіб, які проходять строкову військову службу, розрахунок суми внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із сум грошового забезпечення, що підлягають сплаті, за звітні періоди 2009 року подаються у строки та за формами, встановленими Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за N 64/8663 (у редакції, що діяла до 01.01.2010); відомості про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (первинна звітність до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду), за 2009 рік подаються у строки та за формою, встановленими Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 N 7-6, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2004 за N 1000/9599. Зазначена постанова втратила чинність 01.01.2011 року.

Резюмуючи наведене, суд зазначає, що Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції від 01.01.2004 року, Порядком від 10.06.2004 N 7-6, Порядком № 26-1 тощо було встановлено обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності подавати звіти встановленого зразка, відомості з яких застосовуються при визначенні розміру пенсійних виплат.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується позицією сторін по справі, зазначені звіти до установи пенсійного фонду за період з 31.10.2002 року по 31.12.2010 року позивачем надані не були, що і спричинило відсутність даних про сплату внесків за вищевказаний період.

Враховуючи зазначені висновки та беручи до уваги встановлений обов`язок фізичної особи - підприємця надавати відповідні звіти, який повинен виконуватися добросовісно та своєчасно, суд не вбачає ознак протиправності бездіяльності відповідача щодо не зарахування сум, отриманих від сплати єдиного податку в рахунок страхових пенсійних внесків з огляду на неподання звітів, як доказів сплати таких сум.

Відповідно суд приходить до висновку про відмову в даній частині позовних вимог.

З приводу позовних вимог про зобов`язання зарахувати суми, отримані від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якості страхових пенсійних внесків та відобразити у даних персоніфікованого обліку в сумі з 31.10.2002 по 31.12.2010 рр. (в сумі 4462 грн. 62 коп. та здійснених для досягнення мінімального страхового внеску Позивач сплатила також у 2010 р. - 695 грн. 20 коп), здійснення розрахунку та зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відповідної кількості днів здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, як фізичною особою - підприємцем з 01.01.2004 по 31.12.2010 року суд зазначає наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 1, 3 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналізуючи зазначені положення суд вказує, що однією з необхідних умов для отримання пенсійних виплат є сплата страхових внесків. Згідно вищевказаних матеріалів справи, страхові внески сплачувались позивачем проте не були внесені до даних персоніфікованого обліку, через неподання звіту. Разом з цим суд наголошує, що право на пенсійне забезпечення не може бути обмеженим через певні відхилення від процедури надання звітності, що відповідає принципу співрозмірності та необхідності додержання балансу інтересів між сторонами. Відтак позовні вимоги про зобов`язання зарахувати суми, отримані від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якості страхових пенсійних внесків та відобразити у даних персоніфікованого обліку та зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити розрахунок та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 відповідну кількість днів здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, як фізичною особою - підприємцем з 01.01.2004 по 31.12.2010 року підлягають задоволенню.

Поряд з цим суд наголошує, що визначення певної суми страхових внесків відноситься до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду, які не можуть бути підміненими рішенням суду, а тому суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 саме у вищезазначений спосіб, без визначення конкретних сум.

Щодо зазначених позовних вимог в частині періоду з 01.11.2002 року по 31.12.2003 року, суд зазначає, що страхові внески за вказаний період є зарахованими до управління пенсійного фонду відповідно довідки від 11.10.2018 року № 45525/10/05-99-47-00, відповідно зазначений період внесено до страхового стажу на підставі заяви позивача та про що свідчить відповідний протокол №703760.

Таким чином позовні вимоги в даній частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок належної пенсії ОСОБА_1 з врахуванням даних персоніфікованого обліку та урахуванням вищенаведених змін страхового стажу суд зазначає наступне.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок), що додається.

Відповідно п. 1.7. Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно п. 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

У Додатку 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державнепенсійне страхування" (пункт 4.1 розділу ІV), затверджено типову форму заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Як вже було зазначено вище та не заперечується сторонами, 25.10.2016 року позивач надав до відповідача заяву про перерахунок пенсії, яка у повній мірі відповідає Додатку № 3 Порядку № 22-1, а тому суд наголошує, що позиція відповідача щодо відсутності заяви про перерахунок пенсії та виникнення певного обов`язку щодо проведення перерахунку не відповідає дійсності.

Згідно вищенаведених висновків позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язаня здійснити розрахунок та сплатити компенсацію за весь час, коли пенсія мала бути нарахована (з 30.06.2011 р. - дата нарахування пенсії, по час прийняття судового рішення).

Частиною 2 ст. 46 Закону України № 1058-IV, який є спеціальним в даних правовідносинах, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Як встановлено ст. 1, 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року N 2050-III, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно вищенаведених обставин справи, відсутність відомостей з приводу сплати страхових внесків є наслідком несвоєчасного подання звітності саме з боку позивача. А тому, враховуючи відсутність вини щодо неврахування періодів страхового стажу при розрахунку пенсії з боку уповноваженого органу (особи) за період по 24.10.2016 року, позовні вимоги про зобов`язаня здійснити розрахунок та сплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати задоволенню не підлягають.

Разом з цим як вже було зазначено вище, з 25.10.2016 року у відповідача був наявним обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі відповідної заяви, проте такого перерахунку зроблено не було.

Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати

Відповідно п. 3, 4 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз вищенаведених положень законодавства свідчить про те, що затримана сума періодичних платежів має бути нарахованою, проте пенсія ОСОБА_1 з 25.10.2016 року не перераховувалась відповідачем. Відповідно суд вважає дані позовні вимоги передчасними, проте наголошує, що обов`язок з приводу нарахування та виплати компенсації виникне у відповідача після нарахування основної суми перерахованої пенсії.

Відповідно позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати суми, отримані від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якості страхових пенсійних внесків та відобразити у даних персоніфікованого обліку з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити розрахунок та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 відповідну кількість днів здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, як фізичною особою - підприємцем з 01.01.2004 по 31.12.2010 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок належної пенсії ОСОБА_1 з врахуванням даних персоніфікованого обліку та урахуванням вищенаведених змін страхового стажу.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 384, 20грн.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 18 грн. 00. коп.

Вступну та резолютивну частини рішення складено в нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 29.11.2019 р.

Повний текст рішення виготовлено протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Стойка