Справа № 361/4558/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/4558/19 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядового поліції Бортуна Ярослава Ігоровича на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС 1 батальйону 4 роти УПП в Житомирській області Бортуна Ярослава Ігоровича, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати дії інспектора ДПС 1 батальйону 4 роти УПП в Житомирській області Бортуна Ярослава Ігоровича щодо складання постанови серії ЕАВ № 1213405 від 08.06.2019 про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного штрафу в сумі 510 грн за порушення частини третьої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) незаконними;

- визнати постанову серії ЕАВ № 1213405 від 08.06.2019 про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року позов задоволено частково: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1213405 від 08 червня 2019 року складеної відносно ОСОБА_1 за порушення частини третьої статті 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірною.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 08 червня 2019 року відповідачем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕAВ № 1213405, УПП в Житомирській області поліцейським рядовим поліції Бортун Ярославом Ігоровичем 1 батальйону 4 роти.

У постанові зазначається про те, що 08 червня 2019 року о 16:00:03 в с. Березина, на автодорозі М06 158 км, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем DEO NEXIA д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 111 км/год., чим порушив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 61 км/год., швидкість вимірювалась приладом TRUCAM TC 000780, чим порушив пункт 12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР)- перевищення швидкості руху транспортних засобів більш ніж на 50 км/год.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивачем порушені правила дорожнього руху саме у населеному пункті і що саме в його межах позивачем скоєно адміністративне правопорушення. Водночас, щодо визнання дій інспектора протиправними суд дійшов вказав, що обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві не знайшли свого підтвердження належними доказами у справі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги не стосуються рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, то колегія суддів рішення суду у цій частині не переглядає.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення, зокрема, встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: <…> правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, <…> частини перша, друга і третя статті 122 <…>.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема статей 268), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

У подібних правовідносинах таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №607/5933/16-а.

Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Так, відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48 (пункт 1.10 ПДР).

Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах визначає дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту".

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції встановив, що позивач рухався зі швидкістю 111 км/год (за твердженням позивача110 км/год) по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку м. Житомира (зазначені обставини не заперечуються позивачем) на 158 кілометрі (зазначене вбачається з дорожнього знаку 5.60 "Кілометровий знак", що зафіксований на наданому відповідачем відео порушення) у населеному пункті Березовка Житомирської області, що розташований на цій ділянці дороги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на підпункт «ґ» пункту 12.6 ПДР, вказуючи, що він мав право рухатися зі швидкістю не більше 110 км/год на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, що проходить через населений пункт.

Так, згідно підпункту «ґ» пункту 12.6 ПДР поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Отже, наведені норми ПДР можуть бути застосовані лише щодо руху на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені виключно знаком 5.47 "Початок населеного пункту", який визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Водночас, як вбачається з наданих відповідачем фотоматеріалів, які досліджувалися також і судом першої інстанції, населений пункт Березовка Житомирської області, що розташований на 158 кілометрі автомобільної дороги Київ-Чоп (М06) був позначений знаком 5.45, а не 5.47, а отже норми підпункту «ґ» пункту 12.6 ПДР не розповсюджувалися на частину дороги, якою рухався позивач.

В оскаржуваній постанові зафіксовано, що швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху «Трукам» № ТС 000780. Докази фото- та відео- фіксації зазначеним пристроєм спірної швидкості руху у 111 км/год транспортного засобу позивача надані до суду першої інстанції на СD - диску.

Надаючи оцінку зазначеним доказам, колегія суддів враховує, що приписи статті 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Як зазначалося, факт руху автомобіля, яким керував позивач, зі швидкістю 111 км/год., підтверджується записом відео, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM. Зазначений пристрій отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012 та пройшов повірку, чинну до 21.12.2019, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13720.

Відповідно до Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року № 437 вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Крім того, можливість використання виробу «TruCAM LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає доведеними обставини руху транспортного засобу під керуванням позивача на автомобільній у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45, зі швидкістю, що більш як на 50 км/год перевищує встановлені обмеження.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення в частині задоволених позовних вимог.

Колегія суддів також звертає увагу, що окремі неточності, які не впливають на суть оскаржуваної постанови відповідача, не можуть бути підставою для її скасування.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог, а позов в цій частині залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядового поліції Бортуна Ярослава Ігоровича задовольнити.

Скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС 1 батальйону 4 роти УПП в Житомирській області Бортуна Ярослава Ігоровича, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови залишити без задоволення.

В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов