Справа № 280/4123/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 листопада 2019 року Справа № 280/4123/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як правонаступника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в частині не проведення за заявою позивача від 13 грудня 2018 року та довідкою ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/1219 від 13 грудня 2018 року про розмір суддівської винагороди судді, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року .

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як правонаступника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди судді який працює на відповідній посаді, за заявою позивача від 13 грудня 2018 року та довідкою ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/1219 від 13 грудня 2018 року без обмеження його граничного розміру за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року і виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог статті 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як правонаступника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в частині не проведення за заявою позивача від 16 січня 2019 року та довідкою ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/70 від 15 січня 2019 року про розмір суддівської винагороди судді у відставці, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як правонаступника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди судді який працює на відповідній посаді, за заявою позивача від 16 січня 2019 року та довідкою ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/70 від 15 січня 2019 року без обмеження його граничного розміру за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року і виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог статті 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Ухвалою суду від 02 вересня 2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 26 вересня 2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою судді від 26 вересня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позов обґрунтовано тим, що оскільки працюючим суддям відповідно до довідки ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/1807 від 26 червня 2019 року, виходячи із зміни складових розміру суддівської винагороди, зроблений перерахунок з 04 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року, відповідно до положень рішення Конституційного суду України від 08 червня 2016 року у справі № 4-рп/2016, Конституційного суду України у справі № № 1 -7/2018(4062/15) від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018 , статті 27 Закону України "Про Конституційний Суд України", перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці повинен був здійснений відповідачем з дати збільшення розміру суддівської винагороди працюючих судів також з 04 грудня 2018 року та відповідно з 01 січня 2019 року.

В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судовому засіданні проти позову заперечив, 17 жовтня 2019 року до суду подав відзив. Відповідно до відзиву (вх.№43090) зазначає, що відповідно до пункту 4 Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Вказана норма є чинною станом на сьогоднішній день, отже підлягає застосуванню всіма суб`єктами правовідносин на території України. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 проведено перерахунок з 01 січня 2019 року, розмір щомісячного довічного грошового утримання у відставці склав 44005,95 грн. Починаючи з 01 січня 2019 року розмір посадових окладів суддів було збільшено у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно частини 4 статті 142 Закону №1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. На підставі вказаної норми та з урахуванням положень пункту 4 Порядку №3-1 ОСОБА_1 було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 лютого 2019 року, оскільки підстави для проведення такого перерахунку виникли у січні 2019 року. Також вказує на те, що відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в частині зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позовних вимог повністю.

Розглядаючи справу судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , є суддею у відставці, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів, перебуває на обліку у відповідача.

У зв`язку із зміною складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, 13 грудня 2018 року позивач звернулася до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Законом України «Про бюджет на 2019 рік» з 01 січня 2019 року в Україні були змінені розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати, що призвело до зміни розміру суддівської винагороди працюючого судді, що відповідно призводить до перерахунку розмір довічного грошового утримання судів у відставці.

16 січня 2019 року у зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди працюючого судді з 01 січня 2019 року позивач звернулася до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

10 травня 2019 року Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за № 172/ Н-9 від 20 травня 2019 року направило лист відповідь, в якому зазначає, що перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за її заявами від 13 грудня 2018 року та 16 січня 2019 року відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1, зі змінами від 20 березня 2017 року № 5-1, в якому зазначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з 01 числа місяця наступного за місяцем у якому змінилися розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Тобто, перерахунок розміру щомісячного довічного утримання відбувався з 01 січня 2019 року та з 01 лютого 2019 року, відповідно.

Не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VІІІ (в редакції від 02 червня 2016 року), який набрав чинності 30 вересня 2016 року (далі Закон № 1402-VІІІ), визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання…Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VІІІ встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04 грудня 2018 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12 лютого 2015 року №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Абзацом другим пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

Отже, у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04 грудня 2018 року зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, відбулася 04 грудня 2018 року та саме з цієї дати у суддів у відставці виникло право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону № 1402-VІІІ.

Крім того, відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 1921,00 грн., отже змінився розмір розрахункової величини для обчислення суддівської винагороди, і саме з цієї дати у суддів у відставці виникло право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону №1402-VІІІ.

При цьому, суд вважає помилковим трактування відповідачем змісту пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів №3-1, та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання, з огляду на таке.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку, не є тотожною даті, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Як зазначалось вище, позивач звертався до відповідача з заявами про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання саме з 04 грудня 2018 та з 01 січня 2019 року відповідно.

Аналіз норм чинного законодавства призводить до висновку, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (як правонаступника) здійснити такий перерахунок і провести виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 04 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці саме у визначеному розмірі.

Крім того, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 знаходиться поза межами спірних правовідносин. Суд наголошує, що предметом спору в даній справі є дати, з яких має проводитися перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення № 11-р/2018 від 04 грудня 2018 року та у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму. Спір щодо розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не заявлений, вказані обставини судом не з`ясовувались, відповідні докази сторонами не надавались.

Щодо вимог позивача про компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає про таке.

Зі змісту статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року за №2050-ІІІ випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Статті 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року за №2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Пункти 1, 2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого 21 лютого 2001 року постановою Кабінету Міністрів України за №159, відтворюють положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року за №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого 21 лютого 2001 року постановою Кабінету Міністрів України за №159, прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. (…).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Суд звертає увагу, що використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року за №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року за №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання виплатити заборгованість за спірний період з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Аналогічне застосування норм права здійснено Верховним Судом у постанові від 18 грудня 2018 року у справі №816/301/16 (адміністративне провадження №К/9901/1677/18, К/9901/1678/18).

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність здійсненого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як правонаступника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в частині не проведення за заявою ОСОБА_1 від 13 грудня 2018 року та довідкою ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/1219 від 13 грудня 2018 року про розмір суддівської винагороди судді, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як правонаступника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за заявою ОСОБА_1 від 13 грудня 2018 року та довідкою ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/1219 від 13 грудня 2018 року без обмеження його граничного розміру за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року і виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати;

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як правонаступника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в частині не проведення за заявою ОСОБА_1 від 16 січня 2019 року та довідкою ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/70 від 15 січня 2019 року про розмір суддівської винагороди судді у відставці, перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як правонаступника Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за заявою ОСОБА_1 від 16 січня 2019 року та довідкою ТУ ДСА у Запорізькій області № 08-02/70 від 15 січня 2019 року без обмеження його граничного розміру за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року і виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат та компенсації інфляційних втрат на час виплати перерахунку відповідно до вимог Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати у вигляді судового збору у сумі 802,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов