Справа № 420/7327/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7327/19
УХВАЛА

10 грудня 2019 року суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., дослідив матеріали адміністративного позову Малого підприємства «ДРЕВОПЛАСТ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державний реєстратор Махортов Ігор Олександрович Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» про визнання протиправним та скасування акту опису майна № 9 від 19.11.2015 року, скасування запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов зазначений адміністративний позов, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати акт опису майна № 9 від19.11.2015 року, складеного податковим керуючим Хоржевським Віктором Борисовичем та затвердженим Заступником начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Одеської області ГУ ДФС в Одеській області;

Скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 26905306 від 16.12.2015 року, про реєстрацію податкової застави.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 19.11.2015 року, податковим керуючим Хоржевським Віктором Борисовичем , призначеним наказом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси від 02.06.2015 року № 305. На підставі рішення заступника начальника Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 18.11.2015 року № 8 про опис майна у податкову заставу платника податків Малого Приватного підприємства «ДРЕВОПЛАСТ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, було проведено опис нежитлових приміщень, будівельної бази, загальною площею 2254 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, буд. 134. За результатами вищевказаного опису податковим керуючим складено акт опису майна від 19.11.2015 року. 16.12.2015 року державним реєстратором Махортовим І.О. було зареєстровано податкову заставу.

Суддя, дослідив позовну заяву позивача та надані ними документи, вважає, що у відкритті провадження у справі в порядку адміністративного судочинства необхідно відмовити на підставі ст.170 КАС України.

Правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ відповідно до процесуального законодавства України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно з п.1, п.2, п.7 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на розгляд до адміністративного суду спір, який виник між конкретними суб`єктами відносно їх прав та обов`язків, в конкретних правових відносинах, в яких один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою інших суб`єктів.

Суд зазначає, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій та здійснення таких функцій має наслідком прийняття індивідуального акта, який безпосередньо має для особи, по відношенню до якої прийнятий, правові наслідки.

Суд зазначає, що акт опису майна, який є предметом оскарження, складений на підставі відповідного рішення від 18.11.2015 року № 8, тобто є результатом вчинення суб`єктом владних повноважень дій на виконання власного рішення. Тобто, правові наслідки, у даному випадку, для позивача мало рішення № 8 від 18.11.2015 року, а сам акт опису майна № 9 від 19.11.2015 року не є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України.

Суд зазначає, що судовий контроль за проміжними рішеннями суб`єктів владних повноважень не узгоджується із завданням адміністративного судочинства.

З огляду на вищенаведене, суд робить висновок, що позивач не має права оскаржувати до суду акт опису майна, який не має безпосереднього наслідку у вигляді порушення прав та інтересів позивача.

Об`єктивна відсутність правових наслідків у вигляді порушення прав та інтересів позивача свідчить про відсутність юридичного спору, змістом якого є спір щодо прав чи обов`язків. Наведене виключає можливість розгляду справи судом, оскільки відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на "юридичні спори".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі судді Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 29.10.2018 по справі № 9901/838/18.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою ( п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (ст. 55 Конституції України).

Суд зазначає, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові 22 березня 2018 року по справі № П/9901/135/18.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування акту опису майна не належить до розгляду в судовому порядку за правилами будь-якого судочинства.

Щодо вимоги позивача про скасування запису про реєстрацію податкової застави, суд зазначає, що з огляду на зміст адміністративного позову та позовних вимог, позивач не погоджується із реєстрацією обтяження у вигляді податкової застави що до належного йому на праві власності об`єкту нерухомого майна.

При цьому, суддя зазначає, що з огляду на наявні в матеріалах справи докази по справі, зазначене обтяження було зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора від 05.07.2018 року.

Суддя наголошує, що заявляючи позовні вимоги про скасування запису про реєстрацію обтяження до Головного управління ДПС в Одеській області, позивач фактично просить суд, скасувати рішення про реєстрацію обтяження у вигляді податкової застави та виключити запис з Реєстрів, тоді як таке рішення приймалося не контролюючим органом, а державним реєстратором.

При цьому, згідно до п.6 ч.1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Суддя, також, звертає увагу, що звернувшись з позовом, позивач має на меті захистити своє право цивільне щодо розпорядження належним йому нерухомим майном.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги МП «ДРЕВОПЛАСТ» у формі ТОВ про скасування запису про реєстрацію обтяження належить до розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суддя робить висновок, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1, ч.6 ст.170, 248, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства за позовом Малого підприємства «ДРЕВОПЛАСТ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державний реєстратор Махортов Ігор Олександрович Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» про визнання протиправним та скасування акту опису майна № 9 від 19.11.2015 року, скасування запису про реєстрацію податкової застави.

Роз`яснити, що вимога про скасування запису про реєстрацію податкової застави належить до розгляду за правилами господарського судочинства, а вимога про визнання протиправним та скасування акту опису майна № 9 від 19.11.2015 року не належить до розгляду в судовому порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Суддя Н.В.Бжассо