Справа № 520/8743/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 грудня 2019 р. № 520/8743/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бондаря О.В.,

за участю:

представника позивача - Тітова І.Б.,

представника відповідача - Лук`янцева С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.06.2019 р. ГУ ДФС у Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6;

- стягнути Відповідача на користь Позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 19210,00 грн.;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу на підставі розрахунку поданого Позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом направлено лист до ТОВ "Пост Фінанс" щодо інформації про позивача, який не може вважатися податковою інформацією в розумінні Податкового кодексу України, що в свою чергу позбавляє контролюючий орган, робити посилання на подібну інформацію та її використання при формуванні висновків про порушення з боку платника, а саме: не вірно визначено базу оподаткування, чим порушено вимоги Податкового кодексу України, які визначають особливості здійснення господарської діяльності на окремих системах оподаткування, строки подання звітності та ставки податків і зборів. Позивач вважає, що будучи платником єдиного податку 2-ої групи виконав свій обов`язок та відобразив в книзі обліку доходів дохід, отриманий від господарської діяльності, пов`язаної з наданням послуг за договорами доручення. При цьому, позивач вважає, що він міг отримати дохід як в готівковій, так і в безготівковій формі, тобто не повинен мати документів, які підтверджували отримання винагороди, адже цей факт було відображено в книзі обліку доходів як отриманий дохід в готівковій формі, яка надана до контролюючого органу на підтвердження законності своєї діяльності. Отже, вважає, що дохід в 2017 році та 2018 році не перевищував максимально допустимого обсягу в розмірі 1500 000,00 грн., а склав 353658,10 грн. - в 2017 році та 1004744,00 грн. - у 2018 році, які були відображені в деклараціях, а висновки контролюючого органу про те, що ОСОБА_1 було перевищено в 2017 році максимальний обсяг доходу, через що останній з 01.01.2018 року перебував на загальній системі оподаткування, а відповідно й рішення, винесені на підставі вказаних висновків, є хибними та такими, що не відповідають дійсності. У зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти позову, надав суду відзив 19.09.2019 р., в якому зазначив, що платник податків ОСОБА_1 у періоді з 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р. здійснював роздрібну торгівлю стоматологічними матеріалами фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет, та виступав як повірений щодо отримання грошових переказів за довіреністю від імені та за рахунок довірителей та, на підставі актів приймання виконаних робіт, отримував грошову винагороду за свої послуги. Однак, контролюючим органом встановлено, що перекази були направлені на ім`я ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам договорів. У зв`язку з чим відповідачем встановлено, що платник податків ОСОБА_1 особисто отримував грошові перекази у 2017 році - у сумі 4 492 100,00 грн., у 2018 році у сумі 1 839 300,00 грн., при цьому згідно даних в інформаційних ресурсах Державної фіскальної служби України загальна сума одержаного доходу згідно декларації платника єдиного податку за 2017 склала 353 658,10 грн., загальна сума одержаного доходу за 2018 склала 1 004 744,00 грн.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року прийнято до розгляду адміністративну справу та призначено проведення підготовчого засідання. Протокольною ухвалою суду від 28.10.2019 р. закрито підготовче провадження по справі, та справа призначена до розгляду по суті.

Судом встановлені наступні обставини справи.

На підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 18.04.2019 р. №2877 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р., повноти та своєчасності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року. (т.1 а.с.117)

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки було складено Акт від 31.05.2019 № 1861/20-40-13-06-08/. (т.1 а.с.79-116)

Актом перевірки встановлені наступні порушення:

- п.п. 2 п. 293.8 статті 293 ПК України у зв`язку з чим занижено податкові зобов`язання по єдиному податку за 2017 рік на 448809,90 грн.;

- п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.10 ст. 170 ПК України, в частині відсутності витрат за встановленою формою з 01.01.2018 по 31.12.2018;

- п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п.п. 177.5.2., п. 177.5, п. 177.11 ст. 177 ПК України, а саме: не надано декларацію про майновий стан та доходи 2018 рік та декларацію про майновий стан та доходи за 1 квартал 2018 року;

- п. 177.1, п. 177.2, п.п. 177.4.5 п. 177.4., п.п. 177.5.3. п. 177.5 ст. 177 ПК України, а саме: встановлено завищення витрат та заниження чистого оподаткованого доходу за 2018 рік на 1829464,28 грн., що привело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2018 рік на суму 329303,57 грн.;

- ст. 168, 176, підпунктів 1.2, 1.6 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX ПК України в частині заниження податкових зобов`язань по військовому збору за 2018 рік в сумі 27441,96 грн.;

- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме: надання звітів за 2018 рік не за встановленою формою;

- п. 1 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме заниження ЄСВ за 2018 рік на загальну суму 147430,80 грн.;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.4 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, а саме: заниження податкового зобов`язання з ПДВ за 2018 рік в сумі 367858,60 грн.;

- п. 44.1 та 44.3 ст. 44 ПК України;

- ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: з 01.01.2018 по 31.12.2018 при розрахунках за готівкові кошти з покупцями не застосовував книгу обліку розрахункових операцій та розрахункові книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення.

Не погодившись з висновками, що викладені в Акті, ОСОБА_1 було подане заперечення на висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки. До заперечень на підтвердження позиції ОСОБА_1 та спростування висновків, викладених в акті, було додано оригінали та копії документів фінансової звітності господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с.119-126)

За результатами розгляду заперечень висновки акту в частині порушень та донарахуваних сум залишено без змін. (т.1 а.с.26-35)

На підставі Акту від 31.05.2019 № 1861/20-40-13-06-08/ ГУ ДФС у Харківській області було винесено (т.1 а.с.135-143):

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, яким нараховано 561012,38 грн.;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, яким нараховано 510,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, яким нараховано 340,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, яким нараховано 411629,46 грн.;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, яким нараховано 34302,45 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік.

Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, яким нараховано 170,00 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, якою нараховано 147430,80 грн.;

- рішення №6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.06.2019 р. ГУ ДФС у Харківській області, яким нараховано 14743,08 грн.;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, яким нараховано 59823,25 грн.;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, яким нараховано 01,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши надані докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Щодо порушень, встановлених контролюючим органом.

З акту перевірки встановлено, що відповідно до листа ДФС України від 16.11.2018 р. №35805/7/99-99-7 04-03-17 (вх. №6403/8 від 16.1 1.2018 р.), листа ДФС України від 22.11.2018 №36393/7/99-99-13-04-03-17 (вх. №6517/8 від 22.11.2018 р.) до ГУ ДФС у Харківської області надійшла податкова інформація щодо платників податків-фізичних осіб, які користувалися послугами ТОВ «Нова пошта» та ТО В «Пост Фінанс», а саме: платника податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) у 2017 р - 2018 р., який реалізовував товар, доставку якого здійснювала ТОВ «Нова пошта», а розрахунки за товар проводилися із залученням ТОВ «Пост Фінанс». Відповідно додатку до листа ДФС від 16.11.2018 №35805/7/99-99-13-04-03-17, додатку до листа ДФС України від 22.11.2018 №36393/7/99-99-13-04-03-17 встановлено, що платником податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) отримано грошові перекази у 2017 році - у сумі 4492100,00 грн., у 2018 році у сумі 1839300,00 грн., при цьому згідно даних в інформаційних ресурсах Державної фіскальної служби України, що знаходяться в розпорядженні Головного управління ДФС Харківській області, загальна сума одержаного доходу згідно декларації платника єдиного податку за 2017 склала 353658,10 грн., загальна сума одержаного доходу за 2018 склала 1004744,00 грн.

Отже, за результатами перевірки платника податків ОСОБА_1 встановлено перевищення граничного обсягу доходів у 2017 році на 2992066,00 грн., у зв`язку з чим платник податків ОСОБА_1 - платник єдиного податку другої групи, який перевищив у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників податків, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходить з застосування ставки єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи. Однак, платником податків ОСОБА_1 застосування ставки в розмірі 15 відсотків не здійснено, заява стосовно відмови від застосування спрощеної системи оподаткування не надано та перехід з 01.01.2018 на загальну систему оподаткування не здійснено.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем та зареєстрований в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Видами діяльності є, зокрема, роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.

Статтею 291 ПК України встановлені правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

- не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

- обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно ст.292 ПК України, доходом платника єдиного податку є:

1) для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

У разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами доходом є сума отриманої винагороди повіреного (агента).

Датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг). Для платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість, датою отримання доходу є дата списання кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

Згідно п. 177.1, п. 177.2, п.п. 177.4.5 п. 177.4., п.п. 177.5.3. п. 177.5 ст. 177 ПК України, не включаються до складу витрат підприємця:

Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати. Надмірно сплачені суми податку підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з цього податку або поверненню платнику податку в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п.п. 177.5.2., п. 177.5, п. 177.11 ст. 177 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Фізичні особи - підприємці, які зареєстровані протягом року в установленому законом порядку або перейшли із спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування чи сплачували фіксований податок до набрання чинності цим Кодексом, подають податкову декларацію за результатами звітного кварталу, в якому розпочата така діяльність або відбувся перехід на загальну систему оподаткування. Вперше зареєстровані підприємці в податковій декларації також зазначають інформацію про майновий стан та доходи за станом на дату державної реєстрації підприємцем. Платники податку розраховують та сплачують авансові платежі у строки, визначені підпунктом 177.5.1 пункту 177.5 цієї статті, що настануть у звітному податковому році.

Фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи. Фізичні особи, стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням, подають податкову декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, протягом 30 календарних днів з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності. У разі проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням останнім базовим податковим (звітним) періодом є період з дня, наступного за днем закінчення попереднього базового податкового (звітного) періоду до останнього дня календарного місяця, в якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої групи.

Відповідно п.п.2 п.293.8 ст.293 Податкового кодексу України, ставки, встановлені пунктами 293.3-293.5 цієї статті, застосовуються з урахуванням таких особливостей: платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування. Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків. Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу.

Платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги, у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Згідно п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.10 ст. 170 ПК України, платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів. Фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Висновки акту перевірки базуються на факті перевищення позивачем суми обсягу доходу платника єдиного податку.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно договорів доручення, платник податків ОСОБА_1 був Повіреним, а платники податків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , виступали в якості Довірителя. За укладеними договорами доручення, на підставі довіреностей, Повірений зобов`язується вчинити від імені та за рахунок Довірителя отримання грошових переказів в усіх організаціях, поштових відділеннях у тому числі у відділеннях Нової пошти, філіях, у відділеннях зв`язку, з питань відправлення від імені Довірителя та інших видів грошових нарахувань будь-якої поштової кореспонденції, листів, поштових відправлень, документів, посилок, вантажів та інших. В свою чергу, Довіритель зобов`язується сплачувати щомісяця за фактично відпрацьований час Повіреному фіксовану грошову винагороду, після чого сторони підписують акт виконаних робіт. Так, за договорами доручення платник ОСОБА_1 отримує грошову винагороду від ОСОБА_2 4055.,00 грн./міс., від ОСОБА_3 3300,00 грн/міс., від ОСОБА_4 - 3500,00 грн./міс. (т.1 а.с.36-37, 40-41, 45-46).

На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано до матеріалів справи акти приймання виконаних робіт від 17.01.2018 р., 28.03.2018 р., 30.01.2018 р., 10.01.2018 р., доручення, акти приймання-передачі (коштів), книгу обліку. (т.1 а.с.38-52)

З матеріалів справи судом встановлено, що суми, отримані позивачем, відображені в книзі обліку, а саме: 10.01.2018 р. 10500 грн., 17.01.2018 р. 16220 грн., 30.01.2018 р. 13200 грн., 28.03.2019 р. 6600 грн. (т.1 а.с.61-62)

В ході проведення позапланової невиїзної перевірки позивача адвокатом Тітовим І.Б. були надані всі вищезазначені документи (книга обліку доходів №3208/126; копія договору доручення б/н від 14.10.2016 р. з платником податків ОСОБА_2 , копія акту приймання виконаних робіт від 17.01.2018 р., копія довіреності від 18.10.2016р.; копія договору доручення б/н від 21.10.2016 р. з платником податків ОСОБА_3 , копії актів приймання виконаних робіт від 28.03.2018 р. та від 30.01.2018 р., копія довіреності від 09.11.2016 р.; копія договору доручення б/н від 02.12.2016 р. з платником податків ОСОБА_4 , копія акту приймання виконаних робіт від 10.01.2018 р., копія довіреності від 02.04.2018 р.).

Зазначені обставини не заперечуються відповідачем. Однак, під час перевірки контролюючий орган не взяв до уваги зазначені документи, посилаючись, на думку відповідача, на порушення умов договорів доручення, що виразилось в прийнятті коштів на власне ім`я.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно листа ТОВ «Пост Фінанс» щодо надання інформації про суми, отриманих платниками податків-фізичними особами грошових переказів за 2015-2018 роки, встановлено, що ОСОБА_1 отримав за період з 01.01.2017 р. 4492066 грн., з 01.01.2018-31.10.2018 р. 1839293 грн. (т.1 а.с.226-227)

Разом з цим суд зазначає, що контролюючим органом під час перевірки не було встановлено, якому саме адресату були направлені вищезазначені кошти, з наданих до матеріалів справи доказів також неможливо встановити, яка особа є адресатом, зокрема, чи є адресатом саме ОСОБА_1 . Однак, отримання Максименком грошових переказів на підставі довіреностей не заперечується сторонами, а висновки про порушення умов договорів не підтверджено жодним чином.

В матеріалах справи також наявні докази передачі коштів позивачем довірителям за угодами, а також прийняття виконання договорів доручення між сторонами.

Протокольною ухвалою суду від 01.11.2019 р. було викликано в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . До суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_3 , який зазначив, що між ним та позивачем були укладені трудові відносини у 2016 р., для ведення діяльності ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 за грошову виплату допомагав відправляти товар та отримувати грошові перекази. Також ОСОБА_3 зазначив, що ним сплачено усі податки відповідно 2 групи оподаткування. На підтвердження зазначеного останнім додано до суду договір, нотаріальну довіреність, копію книги обліку доходів, копію податкової декларації за 2017-2018 р.

Аналогічні письмові пояснення надані ОСОБА_2 з відповідними доказами, а саме: копія книги за 2017 р. та 2018 р., копію звітів за 2017-2018 р., копії актів приймання-передавання грошових отримань, довіреності, акту виконаних робіт, товарних чеків за жовтень 2017 р. Однак, надані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 документи є незасвідченими, у зв`язку з чим суд не приймає ці документи в якості доказів, однак приймає до уваги письмові пояснення зазначених осіб.

Крім того, під час розгляду справи судом було досліджено протоколи опитування ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від 29.10.2019 р., 30.10.2019 р., 31.10.2019 р., які здійснені адвокатом позивача Тітовим І.Б. З протоколу ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 допомагав йому у бізнесі, зокрема, замість нього отримував грошові перекази, які надходили за оплату (винагороду) у 2017-2018 роках. На запитання «чи отримував ОСОБА_1 грошові перекази по підприємницькій діяльності ОСОБА_3 », останній відповів «так». (т.2 а.с.3-4)

Щодо протоколу опитування ОСОБА_2 , встановлено, що остання працювала з ОСОБА_1 , та він був її представником у фінансових установах та отримував замість неї гроші (грошові перекази) та робив відправлення. На питання «чи може довести факт оплати заробітної плати» ОСОБА_2 зазначила, що всі дані були внесені в книгу, також завжди підписували акт приймання-передавання отриманих ним грошей та акт виконаних робіт. (т.2 а.с. 6-7)

З опитування ОСОБА_4 встановлено, що останній просив відправляти та отримувати замість нього перекази. Також зазначив, що на його ім`я надходили грошові перекази, не тільки як ОСОБА_5 , а й особисті гроші, які також забирав ОСОБА_1 (т.2 а.с.10-11). Тотожні пояснення були надані ОСОБА_4 в якості свідка в судовому засіданні. ОСОБА_4 надано для огляду у судовому засіданні оригінали первинних документів, книги обліку доходів та копію декларації, з яких встановлено, що всі суми доходу вказані в податковій декларації ОСОБА_4 та в книзі обліку доходів. Копії зазначених доказів належним чином засвідчені судом та долучені до матеріалів справи.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позивачем у фінансовій звітності відображені доходи, які отримані за наслідком виконання договорів доручення, укладеними між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у відповідності до ст.292 ПК України, а саме як суми отриманої винагороди повіреного. Разом з тим, суд вважає, що відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації щодо діяльності позивача, а під час перевірки не взяті до уваги первинні документи, які були надані платником податків щодо такої діяльності, отже, висновки контролюючого органу щодо порушень податкового законодавства ОСОБА_1 є не обґрунтованими.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6, від 24.06.2019 р. №6, від 24.06.2019 р. №6, від 24.06.2019 р. №6, від 24.06.2019 р. №6, від 24.06.2019 р. №6, від 24.06.2019 р. №6, від 24.06.2019 р. №6.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Харківській області від 24.06.2019 р. №6.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять грн.) 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61027, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2019 року.

Суддя Мінаєва К.В.