Справа № 420/6006/19
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6006/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №991-VII від 07.05.2019р. "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою", зобов`язання Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,10 га згідно її заяви від 17.04.2019р.

Ухвалою суду від 15.10.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що 06.05.2015р. вона подала до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району

Одеської області заяву про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для

будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд

присадибну ділянку та рішенням Авангардівської селищної ради №1338-V від 18.06.2015р. було їй відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування, яке постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016р. було скасоване. Вдруге, позивач звернулась до Авангардівської селищної ради із відповідною заявою від 17.04.2019р. та позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв`язку з відсутністю плану зонування території смт. Авангард Овідіопольського району. Позивач зазначила, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, як зазначила позивач, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України, що підтверджується позицією викладеної у постанові Верховного Суду від 18.04.2018р. по справі № 522/17834/16. При цьому, позивач вказала, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою за результатами розгляду клопотань фізичних та юридичних осіб є лише одним із етапів отримання безоплатно у власність земельних ділянок комунальної власності і не означає автоматичного позитивного рішення про надання її в користування. ОСОБА_1 посилаючись на те, що на два її звернення до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, вона отримує вже вдруге незаконну, на її думку, відмову при розгляді своєї заяви і наявність судових рішень лише про визнання незаконними і скасування рішень не гарантує дотримання і захист її прав, свобод і інтересів просить суд, зокрема, зобов`язати суб`єкта владних повноважень надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

07.11.2019р. до суду від Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву згідно якого відповідач зазначав, що ч.7 ст. 118 ЗК України встановлене правило, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Авангардівська селищна рада Овідіопольського району наголошує, що законодавцем використано формулювання «генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації», а не лише словосполучення «генеральних планів», як зазачив позивач. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038 містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038 до складу містобудівної документації віднесені плани зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. Відповідач зазначив, що враховуючи зміст ч. 7 ст. 118 ЗК України, при розгляді клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки для цілей будівництва жилого будинку (містобудування) безумовно необхідно приймати до уваги і норми законодавства України у сфері містобудування, адже безпосередньо самі норми ч. 7 ст. 118 ЗК України пов`язують результат задоволення чи незадоволення такого клопотання із співставленням клопотання з містобудівною документацією та аналізом відповідності клопотання регулюванню містобудівних відносин в населеному пункті, де особа бажає отримати земельну ділянку. Відповідач, посилаючись на те, що нормами Закону України №3038 прямо передбачено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, однак у судове засідання їх представники не з`явились. 05.11.2019р. до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. 07.11.2019р. до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача.

Керуючись ст.9 ст.205 КАС України, судом продовжено розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

06.05.2015р. ОСОБА_1 звернулась до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із клопотанням про передачу безоплатно земельної ділянки приблизною площею 0,10га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.17).

Рішенням Авангардівської селищної ради від 18.06.2016р. №1338-V відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведеня у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області (а.с.19).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016р. по справі №509/4156/15-а визнано незаконним та скасовано рішення Авангардівської селищної ради від 18.06.2016р. №1338-V «Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведеня у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області» (а.с.24-26), яка постановою Верховного від 17.12.2018р.( а.с.27-36) змінена в частині обґрунтування висновків судів. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

17.04.2019р. ОСОБА_1 звернулась до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведеня земельної ділянки орієнтовною площею 10 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), бажане місце розташування земельної ділянки -масив НОМЕР_2, вул. Ангарська, смт. Авангард , Овідіопольського району Одеської області(а.с.13).

У переліку додатків до вказаної заяви позивачем зазначені: копія паспорту, коду заявника, 2 копії графічного матеріалу, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Рішенням Авангардівської селищної ради від 07.05.2019р. №001-VІІ відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведеня у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у зв`язку з відсутністю затвердженого відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» плану зонування території смт. Авангард Овідіопольського району, в межах якої заявником визначене бажане місце розташування земельної ділянки, і пов`язаною з цим невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам ст.39 Земельного кодексу України, ст.ст.4, 5, 18, 25, 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»(а.с.16).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Пунктом б ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Так, п.г ч.1 ст.121 передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 6, 7, 8 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, виходячи з приписів ст. ст. 116, 118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку, тобто, законодавством не заборонено отримання одночасно декількома особами дозволу на розроблення проекту землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку.

В даному випадку, як позивач, так і інша особа мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування на ділянку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №463/3375/15-а.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок суб`єкта владних повноважень надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обмежений лише підставами, визначеними ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Разом з тим, такі підстави не пов`язані з обставинами чи подіями, виникнення яких залежить від волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Так, підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем зазначено відсутність плану зонування ,території населеного пункту в межах якого розташована відповідна земельна ділянка.

Поняття план зонування території та детального плану території наведено у статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до частини 1 статті 16 даного Закону, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За змістом положень статей 18, 19 цього Закону план зонування території та детальний план у межах населеного пункту розробляється для містобудівних потреб та затверджується органами місцевого самоврядування та виконавчими органами рад відповідно.

З оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що будь-яких зауважень стосовно поданих позивачем до клопотання документів, зокрема щодо невідповідності місця розташування об`єкта вимогам конкретних законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, дане рішення не містить. Обставина, яку відповідач вказує як підставу для відмови у наданні дозволу - відсутність плану зонування або детального плану території відповідного населеного пункту, не залежить від волевиявлення позивача та не доводить наявність тих обов`язкових умов, з якими законодавець пов`язує можливість відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Частиною 11 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не ґрунтується на приписах законодавства та порушує права та інтереси позивача.

Стосовно способу захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення суд зазначає наступне.

Як зазначалось судом, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016р. по справі №509/4156/15-а визнано незаконним та скасовано рішення Авангардівської селищної ради від 18.06.2016р. №1338-V «Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведеня у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах смт. Авангард, Овідіопольського району, Одеської області»(а.с.24-26), яка постановою Верховного Суду від 17.12.2018р.( а.с.27-36) змінена в частині обґрунтування висновків судів.

Враховуючи закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принцип юридичної визначеності, а також положення ст. 124 Конституції України, згідно з яким судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, рішення суду, доки воно не скасовано в апеляційному або касаційному порядку або не переглянуто компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження у справі, в якій воно ухвалено, не може бути поставлено під сумнів.

Зазначене вище рішення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016р. по справі №509/4156/15-а, з урахуванням постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. набрало законної сили, а тому висновки, викладені у ньому, є обов`язковими для врахування органом, який має його виконувати.

Зі змісту вказаних рішень вбачається, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю місць розташувань, обраних ОСОБА_1 об`єктів вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно -правових актів, генерального плану смт. Авангард, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель смт. Авангард як адміністративно -територівльної одиниці, проекту землеустрою щодо впорядкування території.

Так, Верховний Суд у рішенні від 17.12.2018р. зазначив, що оцінюючи підстави ненадання дозволу, які наведені у оскарженому рішенні Авангардівської селищної ради №1338-V від 18 червня 2015 року, колегія суддів не погоджується з доводами відповідача про наявність вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно територіальних одиниць, тощо.

У даному випадку, позивачу вдруге відмовлено у видачі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене та обов`язок суб`єкта владних повноважень надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який обмежений лише підставами, визначеними ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, протиправну відмову позивачу у отриманні вказаного дозволу, який носить повторний характер, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача вчинити дії - зобов`язати Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,10 га згідно її заяви від 17.04.2019р.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з квитанції №0.0..1 від 08.10.2019р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Враховуючи вищевикладене та те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу вимогу не стягується, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області , за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №991-VII від 07.05.2019р. "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою".

Зобов`язати Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області (, Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Авангард, вул.Добрянського,26) надати ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,10 га згідно її заяви від 17.04.2019р.

Стягнути з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (, Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Авангард, вул. Добрянського,26)за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок.).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.