Справа № П/811/68/17
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
11 грудня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/68/17
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 в адміністративній справі №П/811/68/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інкам-Трейд" до Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
Окремою ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 в адміністративній справі №П/811/68/17 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інкам-Трейд" визнано протиправною бездіяльність ДФС України при виконання судового рішення та зобов`язано останнього належним чином виконати судове рішення.
Не погодившись з ухвалою суду, Державна фіскальна служба України звернулась з апеляційною скаргою.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 в адміністративній справі №П/811/68/17 повернуто заявнику, у зв`язку з неусуненням недоліків, а саме сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
17.10.2019 Державна фіскальна служба України повторно звернулось апеляційною скаргою на окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 в адміністративній справі №П/811/68/17, при цьому надало платіжне доручення № 114 від 24.09.2019 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1921,00 грн.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 в адміністративній справі №П/811/68/17 залишено без руху, встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин такого пропуску, якщо такі є.
На виконання вищенаведеної ухвали до Третього апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання відповідачем зазначено, що вперше апеляційна скарга була подана в межах процесуального строку встановленого КАС України, проте ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.09.2019 повернута у зв`язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги. Отже, строк на апеляційне оскарження пропущено через відсутність достатнього фінансування для сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Крім того, весь цей час відповідач вживав спроби реалізувати це право звертаючись з заявами про продовження строку на усунення недоліків, тому вважає, що зазначене є поважними підстави для поновлення такого строку.
Розглянувши наведені доводи заяви, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.
Приписами ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Разом з тим, поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
При цьому, обставини, на які посилається відповідач є суб`єктивними та пов`язані з неналежною організацією роботи суб`єкта владних повноважень.
У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії Суд звертав увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.
У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини ... підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси….
Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).
Таким чином, неспроможність відповідача належним чином організувати фінансування витрат на оплату судового збору, обґрунтовано не визнана судом апеляційної інстанції поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.
Крім того, ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 Інші поточні платежі, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
Так, у п. 40 та у п. 41 справи Пономарьов проти України Європейський Суд з прав людини зазначив, що … якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які видаються непереконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду… Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.
Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Вказаний висновок здійснений з урахуванням правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 15.05.2018 року у справі № 804/2979/17.
Отже, зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Згідно з нормами ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Відповідно до ч. 4 ст. 299 КАС України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ст. 299 КАС України, суд, -
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 в адміністративній справі №П/811/68/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інкам-Трейд" до Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 в адміністративній справі №П/811/68/17, разом з доданими до неї матеріалами - надіслати скаржнику.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання відповідно до ч. 2 ст. 325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.
Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко
суддя С.В. Білак
суддя В.А. Шальєва