Справа № 420/5300/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5300/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Лементовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом громадського інспектора рибохорони Сердюка ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про встановлення наявності компетенції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд встановити наявність компетенції (повноважень) громадських інспекторів рибохорони перевіряти документи на право використання об`єктів тваринного світу, зупиняти транспортні (в тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (в тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, добутої продукції та інших предметів; доставляти осіб, які порушують законодавство у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, до міліції чи в приміщення виконавчого органу сільської, селищної ради; вилучати в порядку, визначеному законом, у осіб, які порушують законодавство в галузі охорони і використання тваринного світу, знаряддя добування тварин (у тому числі водних), транспортні (в тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуту продукції, а також відповідні документи (крім громадських інспекторів); проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відео зйомку як допоміжний засіб для попередження і розкриття порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу; складати протоколи про правопорушення в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що громадські інспектори рибоохорони, які призначені органами виконавчої влади, нештатні уповноважені посадові особи органів рибоохорони мають повноваження (окрім визначених Положенням про громадських інспекторів рибоохорони), передбачені частиною другою статті 60 Закону України «Про тваринний світ» та положеннями Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Представником відповідача Державного агентства рибного господарства України до суду надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача вказує, що громадські інспектори не є посадовими чи службовими особами суб`єкта владних повноважень Держрибагенства або його територіальних органів, оскільки відповідно до Положення про громадських інспекторів, громадські інспектори здійснюють контроль у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів без звільнення від основної роботи та додаткової оплати праці. Крім того, права громадських інспекторів визначені Положенням про громадських інспекторів рибоохорони, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.02.2012 року № 83. Згідно приписів КУпАП громадські інспектори рибоохорони не наділені правами проводити огляд речей, огляд транспортних засобів, вилучати речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, складати протоколи про адміністративні правопорушення. При цьому, громадські інспектори рибоохорони можуть залучатися до участі у рибоохоронному рейді за власною письмовою згодою, наданою керівнику Держрибагенства або його територіального органу.

Ухвалою від 08 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24 жовтня 2019 року винесено ухвалу про розгляд справи № 420/5300/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

29 травня 2019 року позивачу, ОСОБА_2 , видано посвідчення №0091 громадського інспектора рибохорони Одеського правохоронного патруля (а.с. 33).

01 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Державного агентства рибного господарства України із заявою, в якій просив надати роз`яснення законодавства України щодо повноважень громадських інспекторів рибоохорони, в тому числі, як громадських інспекторів у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу (а.с. 34-35).

07 серпня 2019 року Державним агентством рибного господарства України листом № 3-4.2-19/4397-19 надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до розділу чотири Положення про громадських інспекторів рибоохорони затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.02.2012 р. № 83, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2012 р. за № 401/20714 громадські інспектори мають право: спільно з працівниками органів рибоохорони брати участь у проведенні перевірок дотримання вимог законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів рибодобувними підприємствами, установами та організаціями (незалежно від форм власності), громадянами, які здійснюють вилучення водних біоресурсів; разом з працівниками органів рибоохорони доставляти осіб, які порушують законодавство у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, до міліції чи в приміщення виконавчого органу сільської, селищної ради, якщо особа порушника не може бути встановлена на місці вчинення правопорушення; проводити у випадках, передбачених законом, фотографування, звукозапис, кіно- та відеозйомку як допоміжні засоби для попередження і розкриття порушень законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; брати участь у підготовці для передачі до суду матеріалів про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, і виступати як свідки; роз`яснювати громадянам вимоги законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Також повідомлено, що інші повноваження у громадських інспекторів органів рибоохорони відсутні (а.с. 36).

Не погодившись з відповіддю Державного агентства рибного господарства України та вважаючи, що громадські інспектори рибоохорони, як призначені органами виконавчої влади, нештатні уповноважені посадові особи органів рибоохорони мають повноваження (окрім визначених Положенням про громадських інспекторів рибоохорони), передбачені частиною другою статті 60 Закону України «Про тваринний світ» та положеннями Кодексу України про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з даним позовом про встановлення наявності компетенції (повноважень) громадських інспекторів рибохорони.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 7, 8 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Компетенцію органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Спори, визначені п. 3 ч. 1 ст. 19 КАС України можуть виникати внаслідок різного тлумачення суб`єктами владних повноважень законодавства щодо їхньої компетенції на вирішення певних питань у сфері управління. Також спори з приводу компетенції виникають у разі виявлення привласнення повноважень іншого суб`єкта владних повноважень або перевищення власних повноважень.

Під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Компетенцію органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб`єктів владних повноважень нерідко може перетинатися, внаслідок чого може виникнути компетенційний спір. Крім того, виникнення компетенційного спору може бути результатом зловживань, що виявляються у формі привласнення повноважень або перевищення власних повноважень.

Завдання суду у компетенційних спорах - з урахуванням загального завдання адміністративного судочинства розв`язати законодавчі колізії, що обумовили виникнення спору, а також усунути наслідки дублювання повноважень чи зловживання ними.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що позивачем у компетенційних спорах повинен бути суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач - своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або у випадку, коли прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Позивач, громадський інспектор рибохорони ОСОБА_3 Володимирович, звертаючись до суду, зазначає, що він є суб`єктом владних повноважень та позаштатною уповноваженою посадовою особою органів рибоохорони, який здійснює громадський контроль у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про тваринний світ» державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими державними адміністраціями, сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і мисливського господарства та полювання, іншими державними органами відповідно до закону. Порядок здійснення державного контролю за охороною, використанням і відтворенням тваринного світу визначається Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Законом, Законом України "Про мисливське господарство та полювання", іншими законодавчими актами.

Згідно ст. 60 Закону України «Про тваринний світ» посадові особи підприємств, установ та організацій, що здійснюють охорону, використання і відтворення тваринного світу, та громадські інспектори у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу відповідно до законодавства мають право: перевіряти документи на право використання об`єктів тваринного світу, зупиняти транспортні (в тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь полювання і рибальства, добутої продукції та інших предметів; доставляти осіб, які порушують законодавство у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, до міліції чи в приміщення виконавчого органу сільської, селищної ради; вилучати в порядку, визначеному законом, у осіб, які порушують законодавство в галузі охорони і використання тваринного світу, знаряддя добування тварин (у тому числі водних), транспортні (в тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуту продукцію, а також відповідні документи (крім громадських інспекторів); проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для попередження і розкриття порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу; складати протоколи про правопорушення в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про тваринний світ» громадський контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюється громадськими інспекторами з охорони довкілля та громадськими інспекторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань мисливського господарства та полювання. Повноваження громадських інспекторів у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу визначаються положеннями про них, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Отже, з аналізу зазначених статей 58, 60 ЗУ «Про тваринний світ» слідує, що повноваження громадських інспекторів у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу визначаються відповідно до законодавства, зокрема положеннями про них.

Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів врегульовані Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».

Згідно ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають право залучати до охорони водних біоресурсів громадських інспекторів рибоохорони. Положення про громадських інспекторів рибоохорони затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» громадський контроль у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів здійснюється громадськими інспекторами рибоохорони. Громадський контроль громадських інспекторів рибоохорони у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів здійснюється відповідно до положення про них, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості.

Отже, приписи статтей 58, 60 ЗУ «Про тваринний світ» кореспондуються з приписами статтей 10, 22 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» щодо здійснення саме громадськими інспекторами рибоохорони громадського контролю саме у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів відповідно до положення про них.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.02.2012 року № 83 затверджено Положення про громадських інспекторів рибоохорони, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.2012 року за № 401/20714.

Згідно п. 1.2, 1.3, 2.1, 2.3, 2.7, 3.1 Положення про громадських інспекторів рибоохорони, громадський контроль у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів здійснюють громадські інспектори рибоохорони (далі - громадські інспектори) за їх згодою. Громадські інспектори призначаються центральним органом виконавчої влади у галузі рибного господарства України та його територіальними органами. Громадськими інспекторами можуть бути громадяни України, які досягли 18 років. Громадські інспектори відповідно до поданої заяви призначаються спеціально уповноваженою особою центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства, керівниками територіальних органів рибоохорони після проходження ними співбесіди. Громадські інспектори здійснюють контроль у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів без звільнення від основної роботи та додаткової оплати праці. Кожний громадський інспектор працює у взаємодії з державним інспектором рибоохорони і під його керівництвом у межах відповідного територіального органу рибоохорони.

Таким чином, громадський інспектор рибоохорони це призначений у визначеному нормативно-правовими актами порядку особа, яка відповідно до вимог законодавства України здійснює громадський контроль безпосередньо у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та не здійснює державний контроль у всій галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до п. 3.1 Положення № 83 спеціально уповноважена особа або державний інспектор, за якими закріплений громадський інспектор: надає йому практичну і методичну допомогу з питань здійснення громадського контролю у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; координує його діяльність; проводить з ним навчання, регулярні інструктажі з охорони праці та техніки безпеки, ознайомлює його з нормативно-правовими актами, які регулюють здійснення громадського контролю; залучає його до участі у перевірках виконання вимог законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів рибодобувними підприємствами, установами та організаціями (незалежно від форм власності), громадянами, які здійснюють вилучення водних біоресурсів.

Згідно п. 4.1 Положення № 83 громадські інспектори мають право спільно з працівниками органів рибоохорони брати участь у проведенні перевірок дотримання вимог законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів рибодобувними підприємствами, установами та організаціями (незалежно від форм власності), громадянами, які здійснюють вилучення водних біоресурсів; разом з працівниками органів рибоохорони доставляти осіб, які порушують законодавство у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, до міліції чи в приміщення виконавчого органу сільської, селищної ради, якщо особа порушника не може бути встановлена на місці вчинення правопорушення; проводити у випадках, передбачених законом, фотографування, звукозапис, кіно- та відеозйомку як допоміжні засоби для попередження і розкриття порушень законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; брати участь у підготовці для передачі до суду матеріалів про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, і виступати як свідки; роз`яснювати громадянам вимоги законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Отже, громадський інспектор рибоохорони здійснює надані йому права на добровільних засадах, не є посадовою особою органу виконавчої влади у галузі рибного господарства України, працює у взаємодії з державними інспекторами рибоохорони і під їх керівництвом та не наділений самостійними повноваженнями у сфері рибного господарства.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_2 , видано посвідчення №0091 безпосередньо громадського інспектора рибохорони (а.с. 33).

Таким чином, ОСОБА_3 , як громадський інспектор рибоохорони не є суб`єктом владних повноважень, оскільки не здійснює публічно-владні управлінські функції на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За таких підстав, враховуючи те, що позивач у даних правовідносинах не здійснює управлінських функцій та не є суб`єктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин відсутній компетенційний спір, оскільки спір щодо встановлення наявності компетенції (повноважень) допускається виключно між суб`єктами владних повноважень, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову громадського інспектора рибохорони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Державного агентства рибного господарства України (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, 45-А) про встановлення наявності компетенції (повноважень) громадських інспекторів рибохорони перевіряти документи на право використання об`єктів тваринного світу, зупиняти транспортні (в тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (в тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, добутої продукції та інших предметів; доставляти осіб, які порушують законодавство у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, до міліції чи в приміщення виконавчого органу сільської, селищної ради; вилучати в порядку, визначеному законом, у осіб, які порушують законодавство в галузі охорони і використання тваринного світу, знаряддя добування тварин (у тому числі водних), транспортні (в тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуту продукцію, а також відповідні документи (крім громадських інспекторів); проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відео зйомку як допоміжний засіб для попередження і розкриття порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу; складати протоколи про правопорушення в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 10 грудня 2019 року.

Суддя О.А. Левчук

.