Справа № 296/8241/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2019 року

Київ

справа №296/8241/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15988/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2017 (суддя Шидловський В.Б,) у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2017 року апеляційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишено без руху, оскільки в порушення ст.187 КАС України до скарги не додано документ про сплату судового збору та не надано доказів про звільнення від його сплати. Надано строк до 20 січня 2017 року для усунення вказаних недоліків.

18.01.2017 на адресу суду надійшло клопотання Житомирського ОУПФ про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2017 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.

У касаційній скарзі Житомирське ОУПФ, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Скаргу обгрунтовано відсутністю коштів на сплату судового збору.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 345 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, а підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) встановлені вимоги до апеляційної скарги, частиною шостою якої передбачено додання до апеляційної скарги документа про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила ст.108 цього Кодексу.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

У зв`язку з невиконанням Житомирським ОУПФ у встановлений судом строк вимог ухвали від 05 січня 2017 року щодо усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема сплати судового збору, суд апеляційної інстанції обґрунтовано застосував приписи п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України та повернув апеляційну скаргу позивачу.

Доводи касаційної скарги з посиланням на те, що Управління позбавлене можливості сплатити судовий збір у зв`язку із відсутністю коштів, через що має бути звільнене від його сплати, є безпідставними та необґрунтованими.

Статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Колегія суддів зазначає, що з набранням чинності Законом України від 22 травня 2015 року №484-VIII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Пенсійний фонд України та його органи позбавлено пільг щодо сплати судового збору. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №484-VIII Кабінет Міністрів України зобов`язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

У спірних правовідносинах суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені заявником підстави для звільнення від сплати судового збору є неповажними. Крім того, відповідачем в порушення ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства не надано доказів на підтвердження того, що його майновий/фінансовий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі та що ним вчинялися будь-які дії для отримання належних бюджетних асигнувань для можливості сплати судового збору.

Згідно з пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими («KREUZ v. POLAND» № 28249/95).

Стосовно посилань в касаційній скарзі на те, що органи Пенсійного фонду України з 01.01.2017 року звільнено від сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки апеляційну скаргу подано у грудні 2016 року, вона не відповідала вимогам ст. 187 КАС України, тому що органи Пенсійного фонду України не були звільнені від сплати судового збору.

Отже, у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги, апеляційним судом у відповідності до вимог процесуального закону її повернуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук