Справа № 280/2575/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року о 10 год. 43 хв.Справа № 280/2575/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А.

представника позивача - Русінової Т.Ю.,

представника відповідача - Скорженка А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М. Кузьміна» (далі - позивач, ПрАТ «Дніпроспецсталь») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.03.2019 №.

Ухвалою суду від 03.06.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 02.07.2019.

В підготовчому засіданні 02.07.2019 продовжено підготовче провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 13.08.2019.

Ухвалою суду від 13.08.2019 провадження у справі зупинено до 24.09.2019 для надання додаткового часу для примирення.

24.09.2019 провадження у справі поновлено, а в розгляді справи оголошено перерву до 05.11.2019.

Ухвалою суду від 05.11.2019 провадження у справі зупинено до 04.12.2019 для надання додаткового часу для примирення.

04.12.2019 провадження у справі поновлено. Крім того, 04.12.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючий орган за результатами проведеної перевірки дійшов хибного висновку про нереальність здійснення господарських операцій з ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко», оскільки всі первинні бухгалтерські документи вказують на реальне придбання товарів, відображення отриманих товарів в бухгалтерському обліку підприємства, їх пода льше використання у власній господарській діяльності і свідчать про реальність здійснен ня господарських операцій товариством, не викликають будь-яких сумнівів щодо вчинен ня дій на виконання сторонами умов договорів, виходячи з того, що всі укладені договори містять істотні умови, які визначені Цивільним та Господарським кодексами України. В акті перевірки не зазначено про наявність претензій до змісту первинних бухгалтерських документів товариства. Вказує, що наявність всіх документів необхідних для ведення господарської діяльності є підставою для формування валових витрат та податкового кредиту. Зазначає, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» не може нести відповідальність за дії контрагентів при відсутно сті власної вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як невід`ємного елементу верховенства права (ст.8 Конституції України), індиві дуальний характер відповідальності - тобто що відповідати має саме той, хто припустився пору шення (ст.61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (ст.129 Конституції України).

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко». Зазначає, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що від ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко» фактично постачання товарів/послуг на адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь» не відбувалось, а оформлювались лише документи, з метою формування витрат, які були враховані при визначенні фінансового результату. Також, відповідач вказував на те, що зібраними матеріалами було підтверджено відсутність у контрагентів необхідних ресурсів для здійснення спірних господарських операцій. Відповідач звертав увагу на ту обставину, що транспортування товару здійснювалося фактично невстановленими особами та за допомогою транспортних засобів, які за своїми технічними характеристиками не мають змоги здійснити перевезення такої кількості товару.

Також, представник відповідача вказував на те, що за результатами проведеної перевірки встановлено безпідставне застосування окремими платниками ставки оподаткування 20% по операціям, які фактично згідно положень Податкового кодексу України є звільненими від оподаткування ПДВ.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових поясненнях та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 10.12.2018 по 05.01.2019 співробітниками Офісу ВПП ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Дніпроспецсталь» з питань достовірності формування податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авангард-Інвест» () за період січень 2017 - квітень 2018, ТОВ «Дніпротехмет» () за період січень 2017 року, ТОВ «Запорізька ливарна компанія» () за період травень 2018 року, ТОВ «Торговий дім Комінко» () за період березень 2017 року, ПАТ «Запорізький комбінат будматеріалів» (код ЄДРПОУ 290771) за період вересень 2017 року, за результатами якої складено Акт перевірки від 12.02.2019 №15/28-10-47-06/00186536.

В Акті перевірки від 12.02.2019 №15/28-10-47-06/00186536 контролюючий орган дійшов висновку про порушення ПрАТ «Дніпроспецсталь»: абз.«а» п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз.«б» п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.3, п.201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201, п.45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, пп.1 п.4 розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 №159/28289, в результаті чого ПрАТ «Дніпроспецсталь» завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредту податкової декларації з ПДВ (р.19) на суму 3 387 155 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації з ПДВ на суму 3 387 155 грн. за наступні податкові періоди: січень 2017 - 76753 грн.; лютий 2017 - 55466 грн.; березень 2017 - 379464 грн.; квітень 2017 року - 259978 грн.; травень 2017 року - 187980 грн.; червень 2017 року - 127927 грн.; липень 2017 року - 297689 грн.; серпень 2017 року - 203979 грн.; вересень 2017 року - 231912 грн.; жовтень 2017 року - 322604 грн.; листопад 2017 року - 356039 грн.; грудень 2017 року - 34578 грн.; січень 2018 року - 270957 грн.; лютий 2018 року - 253426 грн.; березень 2018 року - 281048 грн.; квітень 2018 року - 35436 грн.; травень 2018 року - 11920 грн.

22.02.2019 позивачем подано заперечення на висновки Акту перевірки від 12.02.2019 №15/28-10-47-06/00186536, проте, листом контролюючого органу №11382/10/28-10-47-06 платника податків повідомлено про те, що висновки Акту перевірки від 12.02.2019 №15/28-10-47-06/00186536 є правомірними та документально обґрунтованими, у зв`язку з чим заперечення платника податків залишено без задоволення.

12 березня 2019 року контролюючим органом, на підставі висновків Акту перевірки від 12.02.2019 №15/28-10-47-06/00186536, прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким ПрАТ «Дніпроспецсталь» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 3 387 155,00 грн., а також застосовано штрафні санкції в розмірі 1 693 577,50 грн.

Не погодившись з правомірністю прийнятого податкового повідомлення - рішення, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України. Рішенням ДФС України від 15.05.2019 №22485/6/99-99-11-04-02-25 скаргу ПрАТ «Дніпроспецсталь» залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення - рішення без змін.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки від 12.02.2019 №15/28-10-47-06/00186536, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків контролюючого органу, які ґрунтуються на твердженні контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко».

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 04.12.2014 між ПрАТ «Дніпроспецсталь» - Покупець та ТОВ «Дніпротехмет» - Постачальник укладено договір поставки №11140792, відповідно до пункту 1.1 якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець прийняти та оплатити феросплави та інші матеріали (надалі - Товар) на умовах, викладених в цьому Договорі (а.с.171-177, т.1).

Відповідно до положень пункту 1.3 Договору, асортимент товару, ціна, кількість, вимоги до якості, додаткові умови поставки кожної партії Товару, що поставляється за цим Договором, узгоджуються в Додатках (специфікаціях) до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

11.11.2016 між сторонами договору узгоджено та підписано Специфікацію №9 на постачання товару - коксовий дріб`язок КМ-1 (а.с.178, т.1).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів адміністративної справи надано належним чином складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні (а.с.187-191, т.1), витяги з оборотно-сальдових відомостей, прибуткові ордери, рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с.192-213, т.1).

Крім того, судом встановлено, що 12.02.2009 між ПрАТ «Дніпроспецсталь» - Покупець та ТОВ «Аванард-Інвест» - Постачальник укладено договір поставки №11090294, відповідно до п.1.1 якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити феросплави та інші матеріали (в подальшому - Товар) на умовах, викладених в даному Договорі (а.с.214-227, т.1).

Відповідно до положень пункту 1.3 Договору, асортимент товару, ціна, кількість, вимоги до якості, додаткові умови поставки кожної партії Товару, що поставляється за цим Договором, узгоджуються в Додатках (специфікаціях) до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

На виконання вимог вищевказаного договору між сторонами узгоджено та підписано Специфікації №125 від 12.09.2016, №126 від 07.11.2016, №127 від 16.01.2017, №128 від 09.03.2017, №129 від 09.03.2017, №130 від 24.03.2017, №131 від 10.05.2017, №132 від 06.07.2017, №133 від 10.08.2017, №134 від 07.09.2017, №135 від 07.09.2017, №136 від 13.10.2017, №137 від 01.11.2017, №138 від 04.01.2018, №139 від 28.02.2018, №140 від 14.03.2018, №141 від 12.04.2018, №142 від 20.04.2018, на постачання товару - коксовий дріб`язок КМ-1 (а.с.228-245, т.1).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів адміністративної справи надано належним чином складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні (а.с.2-100, т.2), витяги з оборотно-сальдових відомостей, ж/д накладні, прибуткові ордери, рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с.101- 261, т.2, а.с.1-260, т.3, а.с.1-6, т.4).

Крім того, судом встановлено, що 17.03.2017 між ПрАТ «Дніпроспецсталь» - Покупець та ТОВ «Запорізька ливарна компанія» - Постачальник укладено договір поставки №11170172, відповідно до п.1.1 якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець прийняти та оплатити феросплави та інші матеріали (надалі - Товар) на умовах, викладених в цьому Договорі (а.с.7-12, т.4).

Відповідно до положень пункту 1.3 Договору, асортимент товару, ціна, кількість, вимоги до якості, додаткові умови поставки кожної партії Товару, що поставляється за цим Договором, узгоджуються в Додатках (специфікаціях) до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

15.02.2018 між сторонами договору узгоджено та підписано Специфікацію №3 на постачання товару - коксовий дріб`язок КМ-1 (а.с.13, т.4).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів адміністративної справи надано належним чином складену та зареєстровану в ЄРПН податкову накладну (а.с.28, т.4), витяги з оборотно-сальдових відомостей, прибуткові ордери, рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с.29-33, т.4).

Також, судом встановлено, що 06.11.2015 між ПрАТ «Дніпроспецсталь» - Покупець та ТОВ «Торговий дім Комінко» - Постачальник укладено договір поставки №11150708, відповідно до п.1.1 якого, Постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити деревину, столярні вироби, дошку, дерев`яну тару та супутню продукцію (надалі - Товар) на умовах, визначених в цьому Договорі (а.с.34-38, т.4).

Відповідно до положень пункту 1.3 Договору, асортимент товару, ціна, кількість, вимоги до якості, додаткові умови поставки кожної партії Товару, що поставляється за цим Договором, узгоджуються в Додатках (специфікаціях) до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

На виконання вимог вищевказаного договору між сторонами узгоджено та підписано Специфікації №40 від 17.01.2017, №41 від 27.01.2017, №42 від 21.02.2017, №43 від 02.03.2017, №44 від 06.03.2017, №45 від 22.03.2017, на постачання різного роду виробів із деревини (а.с.58-63, т.4).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів адміністративної справи надано належним чином складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні (а.с.78-89, т.4), витяги з оборотно-сальдових відомостей, прибуткові ордери, рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с.90-109, т.4).

Крім того, на підтвердження виконання умов господарських операцій з ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко» до матеріалів адміністративної справи надано паспорти якості, сертифікати та санітарні сертифікати на продукцію, яка поставлялась вищевказаними контрагентами на адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь» (а.с.110-241, т.4).

На підтвердження проведення оплати за отримані товарно-матеріальні цінності до матеріалів адміністративної справи надано засвідчені копії платіжних доручень (а.с.242-280, т.4, а.с.1-76, т.5).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко».

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Доказів наявності вироків судів відносно посадових осіб ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко» до матеріалів справи не надано.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Авангард-Інвест», ТОВ «Дніпротехмет», ТОВ «Запорізька ливарна кампа нія», ТОВ «Торговий дім Комінко» з поставки товарів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що відповідно до наданих до перевірки товарно-транспортних накладних перевезення товару здійснювалось транспортними засобами, які з урахуванням ваги товару не мали можливості здійснити транспортування товару, суд зазначає, що саме по собі відсутність товарно-транспортних накладних або наявні недоліки в їх оформленні не можуть свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки первинні документи повинні досліджуватись у їх сукупності.

По-друге, зазначаючи про неможливість здійснення відповідного перевезення контролюючий орган звернув увагу виключно на вид транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення, проте, жодним чином не врахував та не відобразив ту обставину, що відповідно до наданих товарно-транспортних накладних перевезення здійснювалось автомобілями з приєднаними причепами.

Так, наприклад, від ТОВ «Дніпротехмет» товар постачався не лише автомобілем Рено АР4506СН, а автомобілем Рено АР4506СН з причіпом/напівпричепом НОМЕР_1 , що в свою чергу збільшує вантажопідйомність такого транспортного засобу та спростовує твердження контролюючого органу про неможливість здійснення перевезення товару.

За таких обставин, на переконання суду, надані до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортні накладні є такими, що мають усі необхідні реквізити та у повному обсязі дозволяють встановити та підтвердити факт переміщення товарно-матеріальних цінностей.

Відповідачем також не надано належних, достовірних та достатніх доказів, у розумінні статей 73, 75-76 КАС України, щодо відсутності у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів для виконання господарських операцій.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 16.01.2018 в справі №820/4648/13-а, в справі №826/1398/17, яка полягає у тому, що на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод.

Стосовно посилань контролюючого органу на не подання контрагентом - ТОВ «Авангард-Інвест» заяв про відмову/призупинення використання пільги, передбаченої пунктом 45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, а як наслідок неправомірність формування ПрАТ «Дніпроспецсталь» податкового кредиту в сумі 3 201 887,54 грн. у звітних періодах лютий 2017 - квітень 2018, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до приписів пункту 45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, до 1 січня 2019 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД.

У разі застосування зазначеної пільги норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються в частині товарів/послуг, необоротних активів, суми податку на додану вартість з вартості яких були включені до податкового кредиту у звітних (податкових) періодах, що передували періоду початку застосування пільги.

Платник податків може відмовитися від використання зазначеної пільги чи зупинити її використання на один або декілька звітних (податкових) періодів шляхом подання заяви. Заява, у якій зазначається перелік товарних позицій товарів згідно з УКТ ЗЕД і період, на який платник відмовляється чи зупиняє використання пільги, подається до контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків до настання звітного періоду, в якому платник податку не передбачає використання зазначеної пільги. Відмова від використання пільги, зазначеної у цьому пункті, чи зупинення її використання застосовується з першого числа звітного (податкового) періоду, зазначеного у заяві.

Так, з матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ТОВ «Авангард-Інвест» до контролюючого органу протягом 2017 - 2018 років неодноразово подавались заяви про відмову від застосування вищезазначеної пільги (а.с.116-130, т.5).

Разом з тим, представник контролюючого органу в поданих до суду поясненнях вказано на те, що всі подані ТОВ «Авангард-Інвест» заяви про відмову від пільги не були прийняті контролюючим органом з огляду на те, що з 28.01.2016 є затверджена форма заяви, яка повинна подаватися в електронному вигляді, як і податкова звітність з податку на додану вартість,

А оскільки заяви ТОВ «Авангард-Інвест» не відповідали встановленій формі та не були прийнятті, то контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «Авангард-Інвест» невірно складено податкові накладні на адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь» в частині застосування ставки ПДВ 20% при реалізації вугільної продукції, а ПрАТ «Дніпроспецсталь» відповідно неправомірно сформовано податковий кредит на підставі таких накладних.

Разом з тим, суд не може погодитись з такою позицією контролюючого органу, з огляду на таке.

По-перше, слід звернути увагу на те, що контролюючим органом до суду не надано жодних доказів на підтвердження відмови у прийняті заяв ТОВ «Авангард-Інвест» про звільнення від пільги.

По-друге, в межах спірних правовідносин між ПрАТ «Дніпроспецсталь» як платника податків та контролюючим органом щодо правомірності податкового повідомлення-рішення, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість та зменшено розмір бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, суд не вправі надавати правову оцінку правомірності відмови іншого платника податків, якій не є учасником справи, від користування податковою пільгою.

Суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин суд надає правову оцінку правомірності формування саме позивачем податкового кредиту, сформованого на підставі виданих постачальником - ТОВ «Авангард-Інвест» податкових накладних.

В свою чергу, акт перевірки та заперечення контролюючого органу містять положення про порушення саме постачальником позивача - ТОВ «Авангард-Інвест» приписів пункту 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого, на думку контролюючого органу, позивачем порушено пункти 201.1, 201.3, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.3 статті 201 ПК України, у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено тільки один випадок, коли сума податку не може бути віднесена до податкового кредиту при звільненні від сплати, а саме за змістом пункту 201.9 у покупця не виникає права на віднесення сум податку до податкового кредиту за податковою накладною, складеною платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

В свою чергу, суд вважає звернути увагу на те, що Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни до статті 201 Податкового кодексу України, введено пункт 201.16 щодо режиму блокування податкових накладних, який полягає у наступному.

Усі податкові накладні і розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, перевіряються ДФС на відповідність ознакам, вказаним в п.5 Критеріїв оцінки міри ризиків, достатніх для призупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. У випадку якщо податкова накладна/розрахунок коригувань не відповідає жодній з цих ознак, то така податкова накладна підлягає моніторингу за трьома критеріями оцінки міри ризиків, визначеними в п.6 Критеріїв оцінки. Якщо ПН відповідає одному з цих критеріїв, то реєстрація такої ПН призупиняється.

01.07.2017 одночасно із введенням пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу відновлено дію абзацу 3 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу.

Відтак, з 01.07.2017 Податковим кодексом України чітко визначено, що якщо податкова накладна пройшла реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, то ніяких претензій до неї вже не може бути, ані помилки в обов`язкових реквізитах, ані угоди з «підозрілим» контрагентом, ані наявність підтверджуючої інформації у покупця щодо подання продавцем заяви про відмову від пільги з податку на додану вартість не можуть бути підставою для зняття податкового кредиту по операції, у покупця по таким податковим накладним.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 в справі №819/1383/17, відповідно до якої за обставин реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, судом було правильно оцінено як наслідок неналежного виконання контролюючим органом при такій реєстрації своїх обов`язків, а тому подальше виключення сум податкового кредиту за такими податковими накладними, як і застосування до цього платника податків штрафних санкцій є неправомірним, так як за змістом вказаних норм обов`язок перевірки податкових накладних на відповідність пункту 201.10 ст. 201 при їх реєстрації покладений на контролюючий орган.

Суд зазначає, що контролюючим органом не спростовано той факт, що ТОВ «Авангард-Інвест» у встановленому порядку було складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні щодо постачання позивачу вугільної продукції, а тому позивач мав повне право на формування показників податкового кредиту за такими податковими накладними.

Також, суд звертає увагу і на ту обставину, що на час проведення податкової перевірки позивача та прийняття податкового повідомлення - рішення, яке є спірними в цій справі, контролюючим органом не встановлювалось порушення ТОВ «Авангард-Інвест» щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних по взаємовідносинам з ПрАТ «Дніпроспецсталь», за період лютий 2017 - квітень 2018, на загальну суму податку на додану вартість 3 201 887,54 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість віднесення позивачем до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Авангард-Інвест» за період жовтень - грудень 2017 р. в розмірі 3 201 887,54 грн.

У пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд звертає увагу на ту обставину, що податковим органом не вжито заходів з метою доведення складу податкового правопорушення, крім дублювання податкової інформації, викладеної в акті перевірки, який не є належним доказом у справі, зокрема не надано суду інших доказів на підтвердження складу податкового правопорушення (акти зустрічних звірок контрагентів, рішення про визнання угод недійсними, тощо).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (69008, м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, буд.81, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 12.03.2019 №.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» судовий збір в розмірі 19 210 грн. 00 коп. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10.12.2019.

Суддя І.В. Новікова