Справа № 320/6562/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6562/18 Головуючий у 1-й інстанції: Головенко О.Д.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 у справі за адміністративним позовом підприємства споживчої кооперації «Яготинське споживче товариство» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство споживчої кооперації «Яготинське споживче товариство» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 11.09.2018 № .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що підприємство споживчої кооперації «Яготинське споживче товариство» зареєстроване за адресою: 07700, м. Яготин Київської області, вул. Шевченка, буд. 7, та перебуває на податковому обліку Переяслав-Хмельницької ОДПІ Яготинського відділення, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 763729.

Видами господарської діяльності позивача за КВЕД є: неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД - 46.39); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД - 47.11); інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (код КВЕД - 47.19); роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД - 47.22 - основний); роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах (код КВЕД - 47.29); діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД - 56.10); надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у. (код КВЕД - 63.99); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД - 68.20); діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування (код КВЕД - 69.20).

Контролюючим органом проведено фактичну перевірку на підставі ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законів України: від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95), від 01.06.2000 № 1775-ІІІ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (далі - Закон № 1775), від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95), указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637), про що складено акт від 29.08.2018 № 009514.

За результатами перевірки були встановлені порушення п. 15, п. 27 та пп. 3 п. 58 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017 (далі - Положення № 148) та прийняте податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2018, згідно якого на підставі п. 54.3 ст. 54 ПК України і абз. 2 ст. 1 указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 62 017,78 грн.

Не погоджуючись з діями контролюючого органу підприємство споживчої кооперації «Яготинське споживче товариство» 21.09.2018 звернулося до відповідача із скаргою на податкове-повідомлення рішення від 11.09.2018 № .

Рішенням Державної фіскальної служби України від 09.10.2018 № 33041/6/99-99-11-03-01-25 скаргу позивача залишено без розгляду, у зв`язку з недотриманням вимог п.п. 2, 3 розділу ІV Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916.

23.10.2018 позивач повторно звернувся до відповідача зі скаргою № 251/48, однак рішенням Державної фіскальної служби України від 13.11.2018 № 36866/6/99-99-11-03-01-25 зазначену скаргу було залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що платником податків до контролюючого органу раніше було подано скаргу з цього самого питання.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 11.09.2018 № , позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду першої інстанції за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки залишок коштів на кінець дня не перевищує вищезазначених встановлених підприємством лімітів.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 7.3 ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до пп. 16.1.2 та пп. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Нормами п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України регламентовано, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п. 57 Положення № 148 Державна фіскальна служба України під час проведення перевірок щодо дотримання порядку ведення операцій з готівкою установами/підприємствами застосовує вимоги розділу VI цього Положення.

Нормами п. 58 Положення № 148 встановлено, що контролюючий орган за результатами проведеної перевірки складає акт про перевірку дотримання порядку ведення операцій з готівкою за формою, наведеною в додатку 8 до цього Положення.

Порушення і висновки, виявлені в результаті перевірки, зазначаються в розділах акта про перевірку.

Контролюючий орган під час проведення перевірки:

- перевіряє виконання установою/підприємством вимог цього Положення щодо дотримання порядку ведення касової книги та оформлення операцій з приймання та видачі готівки з каси, ведення відповідних касових документів;

- перевіряє повноту та своєчасність оприбуткування в касах готівкових надходжень, одержаних установою/підприємством (за реалізовану продукцію, продані товари, виконані роботи, надані послуги і за позареалізаційні операції). Готівка, що надходить до кас, повинна своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (або РК), визначено в п. 11 розділу II цього Положення;

- визначає наявність самостійно встановленого ліміту каси та його відповідність самостійно здійсненим розрахункам. Сума готівки за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абз. 2 п. 27 розділу III цього Положення), додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки;

- перевіряє обов`язковість забезпечення постійної наявності в касах підприємств у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, що перевіряються, монет для видачі здачі (за винятком тих номіналів монет (банкнот), карбування та випуск в обіг/додатковий випуск в обіг яких припинено Національним банком України);

- звіряє з банківськими документами всі випадки одержання суб`єктом господарювання значних сум готівки, а за потреби використовує також відповідні дані банків, у яких відкрито його поточні рахунки;

- перевіряє дотримання установою/підприємством порядку витрачання готівкової виручки (готівки). Виплати готівкою повинні здійснюватися з урахуванням вимог ПК України в разі наявності в підприємства податкового боргу;

- перевіряє дотримання установою/підприємством установленого порядку видачі готівки під звіт (у тому числі на відрядження) та її використання відповідно до вимог цього Положення та інших нормативно-правових актів України. Строки та умови видачі готівки під звіт, визначені законодавством України, п. 19 розділу II цього Положення, не повинні порушуватися;

- перевіряє дотримання суб`єктами господарювання установлених обмежень під час здійснення ними готівкових розрахунків між собою та/або з фізичними особами;

- перевіряє розрахункові операції суб`єкта господарювання. Під час такої перевірки враховується: що такі готівкові розрахунки можуть здійснюватися протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених п. 6 розділу II цього Положення; що кількість суб`єктів господарювання та фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується; що зазначені обмеження не стосуються випадків, визначених цим Положенням. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку, шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення готівки до банку чи небанківської фінансової установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що відповідач уповноважений здійснювати перевірки суб`єктів господарювання, зокрема щодо дотримання порядку ведення операцій з готівкою.

Так, як вже було зазначено вище, контролюючим органом було проведено фактичну перевірку на підставі ст. 80 ПК України, Законів України: від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95), від 01.06.2000 № 1775-ІІІ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (далі - Закон № 1775), від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95), указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637), про що складено акт від 29.08.2018 № 009514.

За результатами перевірки були встановлені порушення п. 15, п. 27 та пп. 3 п. 58 Положення № 148 та прийняте податкове повідомлення-рішення № від 11.09.2018, згідно якого до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 62 017,78 грн.

Відповідно до п. 15 Положення № 148 установи/підприємства мають право тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують самостійно встановлений ними ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує самостійно встановлений ліміт каси, здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи установ/підприємств мають право здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас юридичних осіб або банку чи небанківської фінансової установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку для її переказу і зарахування на банківські рахунки юридичних осіб.

Підприємство має право здійснювати збір готівкової виручки (готівки), отриманої від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), для подальшого її здавання до банку з використанням комплексу технічних та програмних засобів, розташованих у місці здійснення готівкових розрахунків, які б забезпечували безпечне передавання коштів з робочих місць касирів до спеціально обладнаного приміщення для зберігання та подальшого здавання готівки до кас банків.

Згідно п. 27 Положення № 148 касир вимагає пред`явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладення правочинів, у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам установи/підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами). Одержувачі пред`являють паспорти чи документи, що їх замінюють, якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, та розписуються у відповідній графі документа.

Видаткові касові ордери або видаткові відомості не приймаються для виведення залишку готівки в касі, якщо видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Видача готівки фізичним особам, яких немає в штатному розписі установи/підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу, або за окремою видатковою відомістю.

Підприємство, яке надає держателям електронних платіжних засобів послуги з видачі готівки за допомогою платіжного термінала (імпринтера) на підставі квитанцій платіжного термінала (сліпів), реєструє у встановленому порядку ці операції в розрахункових документах РРО або РК, складає видатковий касовий ордер на загальну суму проведених операцій за день та здійснює запис у касовій книзі.

Нормами пп. 3 п. 58 Положення № 148 визначено, що контролюючий орган під час проведення перевірки визначає наявність самостійно встановленого ліміту каси та його відповідність самостійно здійсненим розрахункам. Сума готівки за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абз. 2 п. 27 розділу III цього Положення), додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

Відповідно до п.п. 85.2, 85.4, 85.7 та 85.8 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Так, з акту перевірки від 29.08.2018 № 009514 вбачається, що до перевірки позивачем було надано: реєстраційне посвідчення № від 22.06.2015, видане Переяслав-Хмельницькою ОДПІ на реєстратор розрахункових операцій Екселліо ДР-25, заводський № КР 00002218, фіскальний номер , версія внутрішнього програмного забезпечення 68.36; довідку про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 20.06.2015, виданої ПП «Торгексперт»; книгу обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій № р/п від 28.07.2017, зареєстровану Яготинським відділенням Броварської ОДПІ; касову книгу; прибуткові та видаткові касові ордери.

При перевірці контролюючим органом було виявлено, що у видаткових касових ордерах № 1395 від 06.03.2018 на суму 10 000, 00 грн., № 1397 від 07.03.2019 на суму 10 000,00 грн., № 1429 від 04.02.2018 на суму 10 000,00 грн., № 1431 від 05.05.2018 на суму 10 000,00 грн., № 1449 від 06.06.2018 на суму 10 000,00 грн., № 1470 від 05.07.2018 на суму 10 000,00 грн. відсутні підписи одержувачів коштів, що вказує на факт тримання у позаробочий час в касі готівки у розмірі, що перевищує встановлений ліміт каси, в результаті чого загальна сума перевищення встановленого ліміту залишку готівки складає 31 008,89 грн.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що в акті перевірки від 29.08.2018 № 009514 контролюючим органом не відображено розміру перевищення встановленого ліміту каси відповідно до конкретного видаткового касового ордеру.

Крім того, із записів касової книги від 06.03.2018, 07.03.2019, 04.02.2018, 05.05.2018, 06.06.2018 та 05.07.2018, квитанцій від 07.03.2018, 12.03.2018, 04.05.2018, 07.05.2018, 06.06.2018 та 06.07.2018, а також квитанцій до прибуткових касових ордерів № 691 від 05.05.2018, № 363 від 07.03.2018, № 864 від 06.06.2018, № 355 від 06.03.2018, № 1026 від 05.07.2018 та № 689 від 04.05.2018 вбачається, що ПСК «Яготинське споживче товариство» готівкові кошти, що надходять до каси підприємства, здаються до установи банку ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Відповідно до наказу директора ПСК «Яготинське споживче товариство» від 16.11.2017 встановлено ліміт каси на 2018 рік в обсязі 9 400,00 грн. в день.

Наказом директора ПСК «Яготинське споживче товариство» від 29.06.2018 № 78 передбачено з 01.07.2018 установити ліміт залишку готівкових коштів на рівні середньоденних надходжень готівки у розмірі 9 177,17 грн. та визначено, що готівку підприємство в банк здає щодня.

Із записів касової книги за 06.03.2018, 07.03.2019, 04.02.2018, 05.05.2018, 06.06.2018 та 05.07.2018 вбачається, що залишок коштів на кінець дня не перевищує вищезазначених встановлених підприємством лімітів.

З огляду на зазначене, висновки Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо тримання підприємством у позаробочий час в касі готівки у розмірі, що перевищує встановлений ліміт каси, в результаті чого загальна сума перевищення встановленого ліміту залишку готівки складає 31 008,89 грн. та винесення податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 62 017,78 грн. є необґрунтованими, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.09.2018 є такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 11.12.2019.