Справа № 400/1751/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р. справа № 400/1751/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи, у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "УкрТранс-Агро-Юг", вул. Фалєєвська, 24 А/1, м. Миколаїв, 54024

до відповідачаУправління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, пов. 1, м. Миколаїв, 54056

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачаЧорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, вул. Бериславське шоссе, 46, м. Херсон, 73008
провизнання протиправним та скасування припису від 06.09.2018 р. № 0141569

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрТранс-Агро-Юг" (надалі позивач) звернулося з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (надалі відповідач), за участю третьої особи: Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис відповідача № 0141569 від 06.09.2018 року щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, винесений за результатами рейдової перевірки (надалі - Припис), в тому числі габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460 д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки MKF METALLBAU д/н НОМЕР_2 , проведеної 13.08.2018 року на а/д М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ км 203+500 працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології на момент проведення габаритно-вагового контролю не існувало. Крім того, при проведенні перевірки не було взято до уваги визначену законодавчо відмінність між особою, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та особою, яка його використовує або безпосередньо, або через водія (іншу юридичну особу) для здійснення перевезень. Таким чином, оскаржуваний Припис не відповідає чинному законодавству, тому має бути скасований в судовому порядку.

Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позову заперечує та зазначає, що позивач не надав підтвердження того, що транспортний засіб переданий в оренду іншим особам, а не перебуває в його користуванні. При розгляді справи посадовими особами відповідача було виявлено ознаки правопорушення незначної складності, що стало підставою для винесення Припису.

Позовна заява залишалась без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а. с. 37-39).

Ухвалою від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 01.10.2019 року.

В судове засідання сторони не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

13.08.2018 року на автодорозі М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ км працівниками Управління Укртрансбезпеки було проведено перевірку транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460 д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки MKF METALLBAU д/н НОМЕР_2 (надалі - транспортний засіб), під час якої здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

За результатами габаритно-вагового контролю було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 083118 від 13.08.2018 року (надалі - Акт № 083118) (а. с. 21), довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0014836 від 13.08.2018 року (а. с. 16), акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0019397 від 13.08.2018 року (а. с. 17), а також розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 13.08.2018 року (а. с. 18).

06.09.2018 року відповідачем, за результатами розгляду справи, прийнятий припис № 0141569 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року (надалі Положення № 103), передбачено, що Державна служба з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті, реалізовує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (п.п. 1, 3 п. 4, п.п. 15, 27 п. 5).

Згідно п. 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року утворено Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області.

У відповідності до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються до автомобільних перевізників.

Отже, відповідно до Закону України "Про автомобільний транспорт", суб`єктом порушення законодавства про автомобільний транспорт виступає автомобільний перевізник.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому відповідно до ст. 1 "Правил дорожнього руху України" власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та має на це відповідні документи.

Отже, законом чітко визначено відмінність між особою яка володіє майновими правами на транспортний засіб та особою, яка використовує його або безпосередньо, або через водія (іншу юридичну особу) для здійснення перевезень.

Таким чином, власник транспортного засобу та перевізник можуть бути як однією особою так і різними.

Форма, а також визначення товарно-транспортної накладної встановлені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 року № 363 (надалі - Правила № 363).

Відповідно до п. 1 Правил № 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п. 1 Правил № 363, перевезення здійснюється на договірній основі.

Згідно товарно-транспортної накладної № 228248 від 13.08.2018 року, автомобільним перевізником зазначене товариство з обмеженою відповідальністю "Перша аграрна логістика".

Отже, в даних правовідносинах, незалежно від того чий транспорт використовувався, автомобільним перевізником є товариство з обмеженою відповідальністю "Перша аграрна логістика".

Щодо факту перевищення транспортним засобом позивача вагових параметрів, суд зазначає таке.

З акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0019397 від 13.08.2018 року вбачається, що транспортним засобом позивача перевищено нормативи вагових параметрів, а саме осьові навантаження - 7,05 т (нормативно допустиме 11 т), 11,8 т (нормативно допустиме 11 т), 24,5 т (нормативно допустиме 24 т).

Фактичну масу транспортного засобу - 43,350 т не перевищено (нормативно допустима 44 т).

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється (п. 18 Порядку № 879).

У відповідності до пп. 2, 3 п. 2 Порядку № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до ч. 1 п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 9 розділу II "Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування", затвердженого Наказом Мініфраструктури № 255 від 28.07.2016 року, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 відсотки та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довідка повинна містити показники зважування, видані спеціалізованим обладнанням по кожній осі окремо, а також підсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Методика, про яку йдеться у п. 2 Порядку № 879 та згідно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестандартом) не затверджено.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 228248 від 13.08.2018 року транспортний засіб позивача перевозив подільний сипучий вантаж - пшеницю. При цьому з урахуванням ваги самого транспортного засобу, загальна маса транспортного засобу з вантажем згідно результатів зважування в місці проведення габаритно-вагового контролю склала 43350 кг., тобто не перевищила дозволеної норми в 44,00 тони, оскільки транспортний засіб позивача є контейнеровозом (а. с. 24).

Отже, оскільки транспортний засіб позивача перевозив сипучий вантаж, який є рухомим під час маршруту транспортного засобу - його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування (в якій би був передбачений реальний відсоток похибки навантаження на вісі для сипучих вантажів), з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Таким чином, будь-якого порушення вагових параметрів транспортного засобу позивача не було.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами у даній справі є судовий збір, доказів понесення інших судових витрат, сторони суду не подавали. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 10.07.2019 року (а. с. 48), який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. 9, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТранс-Агро-Юг" (вул. Фалєєвська, 24 А/1, м. Миколаїв, 54024, ) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. Бериславське шоссе, 46, м. Херсон, 73008, ), задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) № 0141569 від 06.09.2018 року щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, винесений товариству з обмеженою відповідальністю "УкрТранс-Агро-Юг" (вул. Фалєєвська, 24 А/1, м. Миколаїв, 54024, ) за результатами рейдової перевірки, в тому числі габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF FT XF 105.460 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки MKF METALLBAU державний номер НОМЕР_2 , проведеної 13.08.2018 року на автомобільній дорозі М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ км 203 + 500, працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТранс-Агро-Юг" (вул. Фалєєвська, 24 А/1, м. Миколаїв, 54024, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз