Справа № 814/2062/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2019 року

Київ

справа №814/2062/14

адміністративне провадження №К/9901/26787/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року (суддя Малих О.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року (судді: Турецька І.О. (головуючий), Стас Л.В., Косцова І.П.) у справі № 814/2062/14 за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства «Миколаївгаз» про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - позивач, контролюючий орган, СДПІ ОВП у м. Одесі МГУ ДФС) звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Миколаївгаз» (далі - відповідач, ПАТ «Миколаївгаз») про стягнення коштів, в тому числі готівкових, з ПАТ «Миколаївгаз» в рахунок погашення податкового боргу в сумі 3 899 427,77 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до карток особових рахунків по підприємству ПАТ «Миколаївгаз» () станом на 01.05.2014 рахувався податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11024000) у сумі 192 804,00 грн, на адресу ПАТ «Миколаївгаз» направлено та вручено податкову вимогу від 05.05.2014 № 109-51 на суму боргу 192 804,00 грн. Станом на 17.06.2014 податковий борг збільшився на 3 703 863,66 грн, внаслідок несплати штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 02.06.2004 № /01046.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючим органом не було підтверджено належними та достатніми доказами наявності у відповідача відповідної суми податкового боргу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, СДПІ ОВП у м. Одесі МГУ ДФС подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги СДПІ ОВП у м. Одесі МГУ ДФС у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 28 березня 2014 року ПАТ «Миколаївгаз» на підставі платіжного доручення № 7230 було перераховано 192 804,00 грн податкових зобовязань зі сплати авансового внеску з податку на прибуток за квітень 2014 року. 31 березня 2014 року ПАТ «Миколаївгаз» звернулося до контролюючого органу із заявою про зарахування надміру сплачених грошових зобов`язань в розмірі 192 804,00 грн, сплачених на підставі вказаного платіжного доручення за № 7230, на код бюджетної класифікації 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств».

На дану заяву відповідача контролюючим органом була надана відповідь від 6 травня 2014 року за № 2584/10/20-227, в якій зазначено, що заява була розглянута, опрацьована та направлена на погодження до Центрального офісу з обслуговування великих платників. Також контролюючий орган у цьому листі зазначив, що враховуючи напруженість виконання індикативних показників зі збору платежів до Державного бюджету у квітні 2014 року, забезпечення своєчасних соціальних виплат питання щодо зарахування знаходиться на розгляді. Після отримання відповіді документи на зарахування будуть передані до Головного управління державної казначейської служби в Одеській області.

Незважаючи на заяву відповідача, контролюючий орган не врахував суму 192 804,00 грн в погашення податкового зобов`язання позивача з авансових внесків за квітень 2014 року. У свою чергу, позивач, вважаючи, що станом на 1 травня 2014 року за ПАТ «Миколаївгаз» рахується податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 192 804,00 грн та, керуючись статтею 59 Податкового кодексу України, склав та надіслав на адресу відповідача податкову вимогу від 5 травня 2014 року № 109-51 на суму боргу 192 804,00 грн.

У червні 2014 року податковий борг був збільшений на 3 703 863,66 грн, на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 5 липня 2012 року (справа № К-40278/09), якою податкове повідомлення-рішення № /01046 від 2 червня 2004 року на суму 3 703 863,66 грн було визнано законним. Керуючись положеннями статті 59.5 Податкового кодексу України, позивач не направляв податкову вимогу на збільшену суму податкового боргу.

ПАТ «Миколаївгаз», не погоджуючись з прийнятою податковою вимогою від 5 травня 2014 року № 109-51 на суму боргу 192 804,00 грн, оскаржив її в судовому порядку. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2014 року (у справі № 814/1277/14) було скасовано вказану податкову вимогу. Дана постанова суду першої інстанції набрала законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року, якою було залишено без змін постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2014 року.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 2 лютого 2015 року (у справі 815/4081/13-а) було залишено в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 4 липня 2013 року, якою відмовлено ПАТ «Миколаївгаз» в списанні податкового зобов`язання на суму 3 703 863,66 грн, яке позивач вважав безнадійною заборгованістю. Після цього, ПАТ «Миколаївгаз» 12 лютого 2015 року сплатило вказане узгоджене податкове зобов`язання на 3 703 863,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням за № 3355.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанції того, що за ПАТ «Миколаївгаз» станом на 17.06.2014 рахується податковий борг у загальній сумі 3 899 427,77 грн, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Відповідачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункти 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14.

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

10.2. Пункти 57.1, 57.3 статті 57.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

10.3. Пункти 59.1, 59.5 статті 59.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

12. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у адміністративному позові, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та відповідачем, та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

13. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючим органом не було доведено та надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження наявності у позивача податкового боргу в загальній сумі 3 899 427,77 грн (станом на 25.05.2015).

У справі, що розглядається судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ «Миколаївгаз», не погоджуючись з прийнятою податковою вимогою від 5 травня 2014 року № 109-51 на суму боргу 192 804,00 грн, оскаржило її в судовому порядку. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2014 року (у справі № 814/1277/14, яка набрала законної сили 20 травня 2015 року) було скасовано вказану податкову вимогу. Оскільки вказаним судовими рішенням було визнано безпідставним нарахування позивачу боргу в розмірі 192 804,00 грн, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що і пеня нарахована на такий податковий борг в розмірі 1 314,87 грн є безпідставно нарахованою.

Щодо посилань контролюючого органу на наявність у відповідача податкового боргу в сумі 3 703 863,66 грн, то судами попередніх інстанцій встановлено, що такий борг сплачений відповідачем 12.02.2015 згідно платіжного доручення № 3355 (факт надходження коштів підтверджено копією інтегрованої картки платника податків).

14. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у запереченні на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

15. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року слід залишити без задоволення.

16. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

17. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року у справі № 814/2062/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду