Справа № 640/20891/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Ясельська Н.М., Кузнєцов Ю.О.,

від відповідача 1: не з`явились,

від відповідача 2 (апелянта): Кіцелюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ ТЕХНОЛОДЖІ"до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування Наказу №1163, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СВ Технолоджі" з позовом до Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (відповідач 1), Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач 2) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1163 від 19.08.2019р. "Про анулювання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва".

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії оскаржуваного наказу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1163 від 19.08.2019 "Про анулювання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва";

- заборонити відповідачу 2 здійснювати демонтаж рекламних конструкцій ТОВ "СВ Технолоджі", які розміщені відповідно дозволу (погодження), що були анульовані оскаржуваним наказом №1163 від 19.08.2019;

- заборонити відповідачу 2 видавати дозволи (погодження) на розміщення рекламних конструкцій на місцях розміщення рекламних засобів ТОВ "СВ Технолоджі" згідно дозволів (погоджень), що були анульовані оскаржуваним наказом № 1163 від 19.08.2019;

- заборонити відповідачу 2 вносити номера телефонів, зазначених на рекламі яка експонується на рекламних засобах ТОВ "СВ Технолоджі" до списків номерів, яким здійснюється автодозвон в порядку п. 2.10.6 Порядку розміщення зовнішньої реклами в м.Києві, затвердженого розпорядженням КМР (КМДА) від 05.02.2019 №207.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року клопотання ТОВ "СВ Технолоджі" про забезпечення позову задоволено частково:

- зупинено дію наказу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1163 від 19.08.2019 "Про анулювання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва" в частині анулювання дозволів ТОВ "СВ Технолоджі";

- в задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач 2 звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції забезпечивши позов в такий спосіб фактично втрутився у діяльність державного органу виконавчої влади, обмеживши його права на реалізацію визначених законодавством функцій та виконання встановлених законом обов`язків.

Зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядчого акта суб`єкта владних повноважень суперечить сутності та меті, з якою його було прийнято. При цьому, на переконання відповідача, сама лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про їх скасування не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Разом з цим, відповідач звертає увагу суду, що позивачем не було доведено та документально підтверджено доводів та обставин, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову завдасть значної шкоди ТОВ "СВ Технолоджі" або в подальшому унеможливить захист його інтересів.

Водночас, суд першої інстанції вказаних обставин не встановив та дійшов хибних висновків про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі по суті позовних вимог, а також неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

За наведених обставин, апелянт стверджує, що оскаржуване рішення ухвалено судом без дотримання встановлених приписами КАС України вимог, що свідчить про наявність підстав для його скасування.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого ТОВ "СВ Технолоджі" посилаючись на необґрунтованість вимог апеляційної скарги, просить суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Разом з цим, позивач зазначає, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, надано їм належну правову оцінку з дотриманням норм матеріального та процесуального права та прийнято законне рішення про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у визначений спосіб з метою збереження існуючого стану рекламних конструкцій ТОВ "СВ Технолоджі", які розміщені відповідно дозволу (погодження), що були анульовані оскаржуваним наказом №1163 від 19.08.2019 до вирішення даного спору по суті.

На підставі викладеного, позивач просить суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача 2 відмовити.

Відповідач 1 відзиву на апеляційну скаргу до суду не надав та явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив та про причини неявки останнього суду не повідомив.

За наведених обставин та враховуючи, що про дату, час та місце апеляційного розгляду справи КП по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" було повідомлено належним чином, судова колегія, керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача 1.

Представники апелянта (відповідача 2) та позивача у судовому засіданні підтримали доводи та вимоги викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу відповідно.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову позивач, обґрунтовуючи необхідність вжиття відповідних заходів посилається на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та разом з цим зазначає про ймовірність порушення прав ТОВ "СВ Технолоджі" внаслідок демонтажу рекламних конструкцій підприємства, які розміщені відповідно до дозволів, анульованих оспорюваним наказом, що в свою чергу, у випадку задоволення позову унеможливить відновлення прав позивача.

За наведених обставин, позивач вважає, що з метою забезпечення ефективного захисту його прав до ухвалення рішення у справі є необхідним вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Приймаючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час прийняття даного рішення є наявними ознаки очевидної протиправності дій відповідача, а вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Разом з цим, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У свою чергу, відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятий Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

При цьому, колегія суддів зауважує, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з цим, основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, враховуючи доводи позивача з питання забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що з наявних матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом таких заходів створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду даної справи.

Так, позивач на підтвердження обставин про те, що відповідачем 2 вживаються заходи щодо демонтажу рекламних конструкцій посилається на накази та вимоги про демонтаж рекламних засобів конструкцій ТОВ "СВ Технолоджі", що були прийняті на підставі оскаржуваного рішення.

Водночас, вказані доводи позивача та наявність відповідних розпорядчих актів та вимог не свідчать про вжиття відповідачем відповідних заходів.

При цьому, як вбачається з прохальної частини заяви, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, а саме наказу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1163 від 19.08.2019 "Про анулювання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва" в частині анулювання дозволів ТОВ "СВ Технолоджі".

У свою чергу, вказаний наказ не містить жодних приписів та вимог щодо демонтажу рекламних конструкцій ТОВ "СВ Технолоджі".

Вимог щодо зупинення дії наказів про демонтаж рекламних засобів позивачем не заявлено та разом з цим, вказані накази не є предметом даного спору.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Отже, оскільки оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень не містить приписів та вимог щодо демонтажу рекламних конструкцій ТОВ "СВ Технолоджі", колегія суддів не вбачає існування очевидної загрози заподіяння шкоди правам та інтересам позивача дією саме оскаржуваного рішення до вирішення даного спору по суті.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Разом з цим, суд враховує, що застосування таких заходів як зупинення дії наказу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1163 від 19.08.2019 "Про анулювання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва" в частині анулювання дозволів товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Технолоджі", суперечить сутності та змісту зазначеного наказу та меті, з якою його було прийнято.

Також, колегія суддів зазначає про те, що задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову судом першої інстанції було зупинено дію наказу № 1163 від 19.08.2019 р., яким крім позивача було анульовано ще 113 погоджень, які не стосуються діяльності позивача.

Тобто, вживаючи заходів забезпечення позову у вказаний спосіб до вирішення справи по суті (до встановлення протиправності або правомірності прийняття оскаржуваного наказу), суд фактично усуне всі наслідки, які на його підставі були застосовані як до позивача так і інших осіб, що у даному випадку є неприпустимим, оскільки порушує принцип рівності сторін, регламентований статтею 8 КАС України.

За наведених обставин та враховуючи, що позивач не довів необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням приписів частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем.

Таким чином, колегією суддів встановлено, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, спростовують висновки Окружного адміністративного суду м. Києва про наявність підстав для задоволення заяви позивача та необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення по справі є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч.1 ст. 317).

Керуючись статтями ст.ст. 150-154, 311-313, 315, 317, 321-322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року скасувати та ухвалити рішення, яким у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ ТЕХНОЛОДЖІ"про забезпечення позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович