Справа № 127/28205/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/28205/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйов В.В.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

10 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року (м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича, Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича, Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи позовні вимоги тим, що постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського В.Г. №06/346 від 07.10.2019 року закрито справу про адміністративне правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 Дана постанова мотивована тим, що в серпні 2014 року позивач здійснив знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, а саме: без наявності лісорубного квитка, здійснив незаконну порубку дерев у кількості 141 шт., різних порід та діаметрів у кварталах 63 виділ 7 на території Семенської сільської ради та у кварталі 64 виділ 5 Зяньковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена п.1 ч.2 ст.105, ст.107 Лісового кодексу України. Вказана постанова на думку позивача є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він не здійснював будь-якої порубки дерев, в протоколі огляду місця події не міститься вказівки на квартал та виділ лісових смуг, в яких виявлено порубку дерев, та зазначено про одну породу дерев. Також протокол про адміністративне правопорушення складений в порядку КПК України. Крім того, під час розгляду справи старший державний інспектор свідків не викликав та не допитував, а здійснив посилання на їх письмові покази, що були отриманні під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні. Також в протоколах допиту свідків відсутні відомості щодо кількості зрізаних дерев та точного кварталу та виділу лісових смуг, де здійснювалась порубка. Свідчення свідків містять відомості про зовсім інший часовий проміжок здійснення порубки, ніж той, що зазначений в оскаржуваній постанові. Таким чином, протоколи допиту свідків не є допустимими доказами та не можуть братись до уваги. Отже, у відповідача були відсутні докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В зв`язку з тим, що вказана постанова порушує права та інтереси ОСОБА_1 , тому він звернувся до суду з даним позовом та просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову №06/346 від 07.10.2019 року прийняту старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванським Василем Григоровичем про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65-1 КУпАП щодо нього на підставі ст.38 КУпАП;

- закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.65-1 КУпАП щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича, Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволено частково.

Скасовано постанову №06/346 від 07.10.2019 року прийняту старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванським Василем Григоровичем про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі ст.38 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.65-1 КУпАП направлено на новий розгляд до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що 07 жовтня 2019 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванським В.Г. винесено постанову №06/346 від 07.10.2019 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином ОСОБА_1 та його представник адвокат - Гурба М.В. Таким чином, на думку відповідача, дії службових осіб Державної екологічної інспекції у Вінницькій області щодо розгляду матеріалів відносно ОСОБА_1 є законними і правомірними.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.65-1 КУпАП знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об`єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж автомобільних доріг визнається адміністративним правопорушенням, за вчинення якого встановлюється відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст.280 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що постанова винесена на підставі протоколу огляду місця події від 09.09.2014 року, протоколу допиту свідка від 16.02.2016 року ОСОБА_4 , протоколу допиту свідка від 31.03.2016 року ОСОБА_5 . Також, слід відзначити, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснювався без участі ОСОБА_1 , як особи яка вчинила правопорушення, а лише за участю його адвоката.

Дотримуючись вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Надаючи оцінку підставності винесення відповідачем оскарженої постанови, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що при винесенні постанови №06/346 від 07.10.2019 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачене ч.2 п.1 ст.105, ст.107 Лісового кодексу України, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванським В.Г. порушено вимоги ст.280 КУпАП.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року у справі №127/11990/19 уже вказувалось на недоліки при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зазначеною постановою було скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.65-1 КУпАП та надіслано справу на новий розгляд до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Як зазначив суд першої інстанції в оскарженому рішенні, відповідач при повторному винесенні постанови не врахував їх (недоліки), як в частині порядку розгляду справи так і щодо виконання покладених на нього зобов"язань, передбачених ст.280 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Виходячи із повноважень, встановлених п.2 ч.1 ст.293 КУпАП, колегія суддів приходить до висновку, що після вирішення судом питання про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності адміністративна справа підлягала новому розгляду.

Під час нового розгляду адміністративної справи, визначившись з ознаками адміністративного правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), встановивши вину особи в скоєнні адміністративного правопорушення, відповідачу з урахуванням приписів ст.38 КУпАП належало вирішити питання щодо можливості застосування до позивача адміністративного стягнення.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовувати і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому, норм щодо відсутності у такого органу (посадової особи) повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Колегія суддів вважає, що існують ситуації коли визнання особи винним у скоєнні адміністративного правопорушення є важливим з огляду на можливість повторного її притягнення до адміністративної відповідальності за проступок (ч.2 ст.65 КУпАП).

Отже, провадження в адміністративній справі не може бути закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А встановлення винуватості є важливим юридичним фактом, який може вплинути на відшкодування шкоди або можливість застосування більш жорсткої санкції.

Крім того, за змістом статті 247 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п.1 ст.247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Таким чином, встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст.247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Так, якщо обставина, передбачена п.7 ст. 247 КУпАП виникла під час розгляду справи органом (посадовою особою), і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечує та/або не погоджується на закриття провадження у справі з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, то закриття провадження є можливим після вирішення питання про встановлення вини такої особи.

Крім того, виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2019 року, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.65-1 та ч.1 ст.65 КУпАП тоді як оскаржена постанова взагалі не містить кваліфікація дій ОСОБА_1 , як і не містить жодних обгрунтувань та підставності закриття справи про адміністративне правопорушення, як вчинене ОСОБА_1 . В постанові крім констатації встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, опис якого, як в протоколі так і постанові є неконкретним (як незаконна порубка дерев у кількості 141 шт., різних порід та діаметрів), за яке, зазначено в постанові, відповідальність передбачена частиною 2 пункту 1 статті 105, статті 107 Лісового кодексу України, будь-яких доказів вини останнього у вчинені такого правопорушення - не наведено. Посилання відповідача на протокол огляду місця події та протоколи допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як матеріалів кримінальної справи, не є такими.

Зазначені обставини є самостійною підставою визначення судом апеляційної інстанції правомірності прийнятого судом першої інстанції оскарженого рішення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд враховує положення ч.3 ст.272 КАС України, відповідно до якої зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 грудня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Охрімчук І.Г.