Справа № 591/6422/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2019 року

Київ

справа №591/6422/16-а

адміністративне провадження №К/9901/29685/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №591/6422/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 18 січня 2017 року (прийняту у складі: головуючого судді - Клименко А.Я.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Зеленського В.В., суддів: Чалого І.С., П`янової Я.В.),

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила визнати протиправними дії Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (40035, м. Суми, вул. Харківська, 35, ) щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ), яка викладена у листі від 18.11.2016 року №477/Л, зобов`язавши його здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, - починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме - з 20.09.2016.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно відмовив їй у проведенні перерахунку грошового утримання з врахуванням допомоги на оздоровлення з моменту звернення, оскільки вважає, що допомога на оздоровлення є складовою системи оплати праці судді, входить до структури останньої і при виході у відставку має враховуватись в заробітну плату для обчислення грошового утримання.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 18 січня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Сумського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн . номер НОМЕР_1 ) у здійсненні їй перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов`язати Сумське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити перерахунок і виплату судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн . номер НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення - починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме - з 20.09.2016 року.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача про відмову позивачу в перерахунку та виплаті довічного грошового утримання з урахуванням сум матеріальної допомоги мають місце порушення вимог Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пенсійного законодавства.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 07 березня 2017 року Харківський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2017р. по справі № 591/6422/16-а залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 31 березня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.

У касаційній скарзі скаржник просить постанову Зарічного районного суду міста Суми від 18 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, а тому не входить і до складу щомісячного довічного грошового утримання судді.

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 18 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року.

9. 15 травня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення, а судові рішення - без змін. Вказує, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

10. 27 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є суддею у відставці.

20 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення довічного грошового утримання, додавши довідку про заробітну плату, в складі якої було враховано суму матеріальної допомоги на оздоровлення. Довічне грошове утримання позивачу було призначене з виключенням суми матеріальної допомоги з відповідного розрахунку. На звернення до відповідача із заявою 04.11.2016 про внесення до розміру довічного грошового утримання цієї суми їй було відмовлено у здійсненні такого перерахунку.

В листі від 18.11.2016 року відповідач, відмовляючи в здійснені перерахунку, з посиланням на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується в розмірі 50% суддівської винагороди, до якої суми матеріальної допомоги не входить.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

13. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Спеціальним законом у спірних правовідносинах є Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI.

За правилами ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №1-8/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Отже, поняття суддівської винагороди є комплексним, а перелік зазначених її складових є вичерпним.

Відповідно до ст. 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці», п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, якими передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди, до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Застосування норм ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постановах Верховного Суду від 30 серпня 2018 року (справа № 350/1511/17), від 27 червня 2018 року (справа № 750/6862/17), від 11 липня 2019 року (справа №334/3253/17).

Отже, враховуючи, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то підстави для здійснення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення відсутні, а тому відповідач, відмовивши позивачу у здійсненні такого перерахунку, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про задоволення позову.

14. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

15. Згідно частин 1, 3 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

16. Враховуючи наведене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

17. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області - задовольнити.

2. Постанову Зарічного районного суду міста Суми від 18 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 березня 2017 року у справі №591/6422/16-а скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій