Справа № 522/12611/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/12611/19
Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2019 року про залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 05 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

14.08.2019 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшло клопотання позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та його поновлення.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2019 року було відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2019 року клопотання представника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Одеси про залишення позову без розгляду від 09.10.2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що факт пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду був виявлений судом до відкриття провадження в адміністративній справі, про що свідчить зміст ухвали судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченої Ю.Б. у справі №522/12611/19 від 05 серпня 2019 року, позивачкою було подано до Приморського районного суду міста Одеси клопотання про визначення причини пропущення строку звернення до суду поважною та його поновлення, а судом фактично поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду, про що у свою чергу свідчить ухвала Приморського районного суду міста Одеси про відкриття провадження у справі від 16.08.2019 року. З огляду на вказане, на думку апелянта, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі протиправно та незаконно посилається на положення ч. 3 ст.123 КАС України, як на нормативну підставу для залишення позову без розгляду, адже диспозиція вказаної норми стосується випадків виявлення факту пропуску строку звернення до адміністративного суду вже після відкриття провадження в адміністративній справі, а не до його відкриття. Крім того, апелянт вважає, що пропущений строк звернення до адміністративного суду було поновлено судом шляхом постановлення ухвали про відкриття провадження та зазначенням про те, що відсутні підстави, визначені ст.ст.169, 170 КАС України, для повернення позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що про існування оскаржуваної постанови позивачу стало відомо 24 червня 2019 року, разом з тим з позовною заявою позивач звернулась 23 липня 2019 року, тобто через місяць з моменту ознайомлення з матеріалами справи. За висновками суду першої інстанції, сама подача до суду позовної заяви свідчить, про те, що ОСОБА_1 була обізнана про існування постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, однак нею не було подано заяви до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про отримання належним чином завіреної копії постанови, що згідно до ч.3 ст. 123 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів(ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно вимог ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З аналізу вказаних законодавчих норм вбачається, що у випадку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа має право звернутися до суду у більш стислі строки, ніж на загальних підставах.

Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що оскільки спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, до спірних відносин підлягає застосуванню десятиденний строк звернення до адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що зі змістом оскаржуваної постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №074/19 від 08.12.2019 року позивачка ознайомилась 24.06.2019 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Таким чином, на момент звернення до суду з адміністративним позовом позивачкою було пропущено строк звернення до суду.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 05 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зі змісту вказаної ухвали вбачається, що судом першої інстанції було встановлено факт пропуску позивачкою строку звернення до суду та відсутність клопотання про поновлення процесуального строку для подання позову до суду.

14.08.2019 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшло клопотання позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та його поновлення. З тексту наведено клопотання чітко вбачається, що копію оскаржуваної постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №074/19 від 08.12.2019 року позивачка отримала 24.06.2019 року, таким чином позивачем пропущено десятиденний строк на оскарження спірної постанови про накладення штрафу

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Окрему увагу необхідно акцентувати на тому, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду , суд повинен звертати увагу на всі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони із готуванням до звернення до суду та оцінювати їх у сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 року у справі №473/653/17.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, жодних доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду у період з 24.06.2019 року (дата ознайомлення позивача з оскаржуваною постановою про накладення штрафу) до 23 липня 2019 року (дата звернення до суду з адміністративним позовом), позивачем не було наведено ні в клопотанні позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та його поновлення, ні в апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні поважні причини пропуску строку звернення до суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Разом з тим право на доступ до правосуддя в Україні не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

На підставі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №№ 17160/06 та 35548/06).

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що в якості процесуальної підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду судом першої інстанції зазначено ч. 3 ст. 123 КАС України, згідно вимог якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас колегія суддів не погоджується з посиланнями суду першої інстанції на положення ч. 3 ст.123 КАС України, як на нормативну підставу для залишення позову без розгляду, адже диспозиція вказаної норми стосується випадків виявлення факту пропуску строку звернення до адміністративного суду вже після відкриття провадження в адміністративній справі, водночас судом першої інстанції було виявлено факт пропуску строку звернення до суду до відкриття апеляційного провадження.

Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно положень ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч.4 ст. 123 КАС України, судом першої інстанції правомірно залишив позовну заяву без розгляду, проте помилково в якості нормативної підстави для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду послався на положення ч.3 ст. 123 КАС України, тому колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 317 КАС України, підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини посилання частину 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 317, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2019 року - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2019 року про залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу - змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання частину 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець