Справа № 280/2126/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/2126/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року (головуючий суддя Стрельнікова Н.В.)

у справі № 280/2126/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 08.02.2019 №Ф-3333-49 прийняту відповідачем, щодо донарахування недоїмки з єдиного внеску позивачу на суму 18276,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 08.02.2019 сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3333-49 про стягнення з позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 18276,72 грн. Водночас, вказана вимога є протиправною, оскільки позивач як фізична особа-підприємець припинив свою діяльність ще у 2013 році за рішенням суду, а тому у відповідача були відсутні підстави для нарахування єдиного внеску.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 позов задоволено.

Судом встановлено, що спірною вимогою нараховано позивачу суму боргу (недоїмки) за період 2017-2018 роки, тоді як підприємницьку діяльність позивачем припинено за рішенням суду у 2013 році.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що 26.03.2010 позивача взято на облік у Головному управлінні ДФС У Запорізькій області, Олександрівське управління у м. Запоріжжі, Олександрівська ДПІ (Комунарський район м. Запоріжжя). 04.04.019 до Єдиного державного реєстру Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради внесена запис щодо рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності. Отже з 26.03.2010 по 04.04.2019 позивач перебував на обліку у Головному управлінні ДФС у Запорізькій області, як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування. З огляду на вказане відповідач вважає, що сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3333-49 від 08.02.2019 правомірна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 в 29.03.2010 зареєстрований як фізична особа підприємець, що підтверджується повідомлення про взяття на облік (а.с. 20) та відомостями з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 21-23).

В 2013 році Державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області звернулася з поданням до Запорізького окружного адміністративного суду з вимогою про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2013 по справі № 808/6165/13-а та задоволено адміністративний позов ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Постанова від 03.09.2013 у справі № 808/6165/13-а набрала законної сили 09.01.2014.

У 2017 році, а саме 17.03.2017, позивач виїхав на постійне місце проживання за кордон до країни Ізраїль, що підтверджено поданими позивачем (його повноважним представником) доказами. При цьому, для оформлення документів на отримання права виїзду на постійне місце проживання за кордон, контролюючий орган видав довідку про відсутність заборгованості у позивача перед бюджетом.

08.02.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3333-49, відповідно до якого станом на 31.01.2019 позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 18276,72 грн. Вимога сформована на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.31,51).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Отже, фізична особа-підприємець, яка в силу положень ст. 50 Цивільного кодексу України визначається як особа, яка здійснює своє право на підприємницьку діяльність, є платником єдиного внеску.

Відповідно до ч.1 ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність та яка зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, є платником єдиного внеску, при цьому, враховуючи положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», незалежно від того чи отримує вона дохід від такої діяльності чи ні.

У спірному випадку неможливо стверджувати про те, що у періоді 2017-2018 роки позивач був суб`єктом справляння єдиного внеску.

Так встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2013 у справі №808/6165/13-а, яка набрала законної сили 09.01.2014, припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

При цьому припинено підприємницьку діяльність саме за позовом податкового органу відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців`від 15.05.2003 № 755-IV, згідно якої в редакції на час прийняття судового рішення, підставою для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, зокрема, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Судом у справі №808/6165/13-а встановлено, що відповідачем податкова звітність не надавалась з 1 кварталу 2012 року.

Отже рішенням суду, яке набрало законної сили та яке є обов`язковим до виконання, припинено право ОСОБА_1 на здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1, 3 ст.49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в редакції на час прийняття зазначеного судового рішення, суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця.

Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Державний реєстратор зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису.

Отже порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, не передбачав вчинення будь-яких дій з боку особи, відносно якої таке рішення ухвалено, задля державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

Таким чином, за встановлених обставин не можливо стверджувати про те, що сам факт державної реєстрації припинення позивача як фізичної особи-підприємця у 2017-2018 роках є безумовною підставою для виконання ним обов`язку по сплаті єдиного внеску у вказаному періоді.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що саме органами доходів і зборів, до яких входить відповідач, ведеться облік платників єдиного внеску - фізичних осіб-підприємців.

Тобто, саме відповідач повинен володіти інформацією щодо дати реєстрації позивача у якості фізичної особи - підприємця, дати припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, дати взяття його на облік, як платника єдиного внеску. Після припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця саме органи доходів і зборів повинні провести перевірку та остаточні розрахунку та зняти з обліку особу, підприємницьку діяльність якої припинено.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідач безпідставно сформував вимогу №Ф-3333-49 від 08.02.2019 відповідно до якої нарахований борг (недоїмку) з єдиного внеску у розмірі 18 276,72 грн.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 280/2126/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у випадках та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко