Справа № 640/24001/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 грудня 2019 року м. Київ № 640/24001/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з позовом до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», в якому просить суд стягнути з ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» заборгованість на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 10 737,80 грн. на розрахунковий рахунок № 8000 код платежу 50020600 в ГУ Ощадбанку по м. Києву та області, МФО 322669.

Пунктом третім частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, за подання суб`єктом владних повноважень або юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень.

Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Натомість, доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не приєднав.

Разом з позовною заявою позивачем заявлено клопотання, у якому останній просить звільнити його від сплати судового збору.

Розглядаючи дане клопотання по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Доказів того, що обставини, перелік яких наведено у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», перешкоджають позивачеві сплатити судовий збір у розмірі, встановленому законом, позовна заява та додані до неї матеріали не містять.

Крім того, будь-яких доказів того, що майновий стан Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виключає можливість оплати ним судових витрати позивач до клопотання про звільнення від сплати судового також не додав.

Відсутність або обмеженість бюджетних асигнувань, призначених для сплати судового збору, не є свідченням незадовільного майнового стану і не може бути підставою для надання пільг чи переваг при зверненні до суду.

Суд також бере до уваги, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що ним вчинялися будь-які дії для приведення відповідної статті видатків у відповідність до фактичних потреб, як і не надано доказів, що за результатами вчинення таких дій компетентними органами були прийняті рішення про відмову у виділенні додаткового фінансування.

З урахуванням викладеного, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративно судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути заборгованість на покриття фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах, у сумі 10737,80 грн.

При цьому, судом встановлено, що зазначену суму заборгованості позивач просить суд стягнути за період з липня 2019 року по жовтень 2019 року.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що датою, з якої розпочинається перебіг трьохмісячного строку звернення позивача до суду з вимогою про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період є день, який слідує за останнім днем строку, який передбачений для самостійної сплати страхувальником фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, тобто 26 число відповідного місяця.

Так, днем, з якого починається перебіг трьохмісячного строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зокрема, за липень 2019 року є 26.07.2019, а відповідно, останнім днем - 26.10.2019, за серпень 2019 року є 26.08.2019, а останній днем - 26.11.2019.

Отже, звернувшись до суду з позовною заявою 04.12.2019, позивачем було пропущено строк звернення до суду з вимогою про стягнення відповідної заборгованості за липень - серпень 2019 року.

Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач посилаючись на постанову Верховного Суду України від 07.04.2015 у справі № 21-113а15, зазначає, що в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення», строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені КАС України, не застосовується.

Проте, в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 № К/9901/1359/17 (справа №812/1347/17) зазначено, що аналіз положень законів № 1788-XII, 2464-VI, 1058-IV та Інструкції дає підстави дійти висновку, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано позивачу лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду іншу заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в якій обґрунтувати причини поважності пропуску строку звернення до суду. Підстави зазначені в наданій заяві про поновлення пропущеного строку суд вважає неповажними.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання безпосередньо до канцелярії суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.

- заяви про поновлення строку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за липень - серпень 2019 року та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

3. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

4. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.П. Балась