Справа № 200/11906/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 р. Справа№200/11906/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним рішення, скасування пункту 3 протоколу, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Донецький обласний військовий комісаріат про:

- визнання протиправним рішення у формі пункту 3 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 42 від 03.06.2016 року;

- скасування пункту 3 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 42 від 03.06.2016 року;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975.

В обґрунтування позову зазначає, що проходив службу на території Демократичної Республіки Афганістан.

18.11.2013 року позивачу було встановлено інвалідність ІІІ групи в наслідок травми отриманої при виконанні обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії. З 01.12.2016 року позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності та з 19.12.2017 року І «Б» групу інвалідності.

У квітні 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, яке пов`язане з виконанням військової служби в Демократичній Республіці Афганістан відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На адвокатський запит Міністерство оборони України повідомило, що прийнято рішення про повернення пакету поданих документів на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи на доопрацювання ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підставою для такого повернення вказано відсутність документів, які свідчать про причинний зв`язок між пораненням та встановленою інвалідності ІІІ групи. Вважає, що повернення документів на доопрацювання є фактичною відмовою у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, що суперечать нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31 жовтня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 та відкладено підготовче засідання на 14 листопада 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04 грудня 2019 року.

Представники сторін до суду не з`явилися.

Позивачем надано клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 150).

Відповідачем надано письмовий відзив від 28.10.2019 року № 1421 (а.с. 99-104). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 року № 5040-VI, який набрав чинності з 01.01.2014 року, ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції, відповідно до підпункту 4 п. 2 якої встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

На виконання зазначеної редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», яка набрала законної сили 01.01.2014 року.

Абзацом 3 пункту 2 цієї постанови уряду встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Оскільки, інвалідність позивачу була встановлена у 2013 році, тому Міноборони вважає, що при вирішенні питання щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу необхідно керуватися законодавством, що діяло на цей день.

Частиною шостою статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року) для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції ст. 16 Закону № 2011-XII після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

З зазначених підстав просив відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представником позивача надано відповідь на відзив (а.с. 117-119). В обґрунтування відповідь зазначає, що Міністерством оборони України не прийнято передбаченого порядком рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Донецький обласний військовий комісаріат надав письмові пояснення на позовну заяву (а.с. 126-128). В поясненнях зазначив, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в якій зазначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наданих документів вбачається, що позивач отримав захворювання ще в 1988 році, що значно перевищує тримісячний термін а отже не відповідає нормам чинного законодавства.

З зазначених підстав просив відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 71-72). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 у період з 08.06.1988 року по 16.12.1988 року приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується довідками Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату від 17.10.2013 року № 412 та від 21.04.2016 року № 88 (а.с. 16, 111).

18.11.2013 року під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 з 01.11.2013 року встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби до 01.12.2014 року, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК від 18.11.2013 року серії 10 ААВ № 495887 (а.с. 10).

20.11.2014 року при повторному огляді органами МСЕК ОСОБА_1 з тих же підстав підтверджено ІІІ групу інвалідності до 01.12.2016 року, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 20.11.2014 року серії 10 ААВ № 496571 (а.с. 11).

18.01.2017 року при повторному огляді органами МСЕК ОСОБА_1 з 01.11.2016 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби до 01.02.2019 року, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК від 18.01.2017 року серії АВ № 0602663 (а.с. 12).

19.12.2017 року при повторному огляді органами МСЕК ОСОБА_1 з 15.12.2017 року встановлено І «Б» групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби до 01.01.2020 року, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК від 19.12.2017 року серії АВ № 0702753 (а.с. 13).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.05.1996 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 9).

Відповідно до посвідчення від 20.12.2017 року серії НОМЕР_3 , яке дійсне до 01.01.2020 року, ОСОБА_1 є інвалідом І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 8).

Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця Міністерства оборони України № 524 від 06.03.2013 року встановлено, що отримані ОСОБА_1 поранення, контузія та захворювання, «так», пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії (а.с. 14).

Згідно із заключної частини акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 24 від 09.01.2013 року, складеного судово-медичним експертом Бельченко В.Е., випливає, що при обстеженні ОСОБА_1 було виявлено рубці в лівій надбрівній області, а також на 1 см. вперед від передньої стінки лівого слухового проходу які утворилися на місці загоївшись ран, мають багаторічну давність, можливо внаслідок осколочних поранень за обставин та в термін, що вказаний обстеженим (1988 рік) (а.с. 15).

21 квітня 2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою та копіями необхідних документів про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності ІІІ групи, яке пов`язане з виконанням військової служби в Демократичній Республіці Афганістан відповідно до п. 4, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 108), які в подальшому були направленні останнім до Міністерства оборони України (а.с. 129).

У зв`язку з неотриманням відповіді від Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_2 на заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності ІІІ групи, представник позивача звернувся до Міністерства оборони України з запитом щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Представником відповідача отримано відповідь Міністерства оборони України № 0290/257(3)/215 від 13.08.2019 року, в якій було надано витяг п. 3 з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 42 від 03 червня 2016 року, яким документи позивача направлено на доопрацювання (а.с. 17-18).

Вважаючи рішення комісії Міністерства оборони України протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 5 статті 17 Конституції України обумовлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин.

Відповідно до частини 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1331 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

На день звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» діяв Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.

Згідно пункту 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 15 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

На виконання наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби» Міноборони створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.

У відповідності до пункту 2 наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 голова комісії, зокрема, забезпечує підготовку пропозицій та подає їх Міністру оборони України для прийняття рішень про призначення грошової допомоги.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що в силу положень наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168, відповідну пропозицію для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги повинна надавати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.

За результатами розгляду такої пропозиції комісії Міноборони приймає відповідне рішення (позитивне або негативне).

Проте, всупереч приписів Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві Міністерство оборони України не прийняло передбаченого рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Проаналізувавши наведені положення законодавства в контексті встановлених обставин справи суд дійшов висновку про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Повернення ж документів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача до Донецького обласного військового комісаріату без прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище нормам.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2018 року № 296/9364/16-а, від 10 квітня 2018 року № 822/6069/15, від 25 вересня 2018 року у справі № 741/982/16, від 17липня 2019 року № 760/12226/16-а, від 07 серпня 2019 року № 747/678/16-а.

Згідно ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, у зв`язку з неприйняттям Міністерством оборони України після надходження документів позивача відповідного рішення, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, однак з врахуванням п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі суд зазначає, що в силу положень ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Отже, у викладеній нормі йдеться про право, а не обов`язок суду щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення. Водночас з цим, позивачем не наведено, і матеріли справи також не містять обставин, які б свідчили про те, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів ст. 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як інвалід І групи. Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Міністерства оборони України (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 6, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Донецький обласний військовий комісаріат (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним рішення, скасування пункту 3 протоколу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Скасувати пункт 3 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 42 від 03.06.2016 року.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова