Справа № 280/2045/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/2045/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року (головуючий суддя: Садовий І.В.) по адміністративній справі №280/2045/19

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03.05.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому з урахуванням поданих 17.05.2019 року уточнень, просить визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем 13.09.2017 року податкове повідомлення рішення №, яким до нього за порушення приписів ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (далі - Закон № 481/95-ВР) на підставі абз.5 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР застосовано штрафну санкцію в розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування позову зазначив про неправомірність накладення на нього штрафу за продаж алкоголю без ліцензії, виходячи з тих обставин, що станом на 15.08.2017 року - час здійснення відповідачем фактичної перевірки об`єкта торгівлі, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , Мелітопольський район, с. Тамбовка, вул. Річна (Леніна),67а та виявлення факту реалізації однієї пляшки пива "Чернігівське світле", 0,5 л., вміст спирту 4,8%, за ціною 12 грн. без наявності ліцензії, він не здійснював господарську діяльність за даною адресою та не був зареєстрований суб`єктом господарювання фізичною особою підприємцем.

У відзиві на позов ГУ ДФС у Запорізькій області зазначає про безпідставність доводів позивача, наявність факту реалізації ним 15.08.2017 року як суб`єктом господарювання - фізичною особою підприємцем алкогольного напою без наявності ліцензії, за місцем здійснення господарської діяльності - об`єкті торгівлі, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 с АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 а.

Також у відзиві зазначено, що після реалізації алкогольного напою без ліцензії 15.08.2017 року посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області в цей же день вручено позивачу повідомлення про фактичну перевірку, отримання яких саме в якості фізичної особи підприємця підтверджується його особистим підписом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року позовні вимоги задоволено виходячи з безпідставності застосування відповідачем до позивача штрафу в розмірі 17 000 грн. на підставі абз.5 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за вчинене 15.08.2017 року в якості суб`єкта господарювання порушення ст. 15 Закону №481/95-ВР, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнено сплачену суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у відзиві на позов.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Приписами п.75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, в редакції, що діє з 13.07.2017 року визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.08.2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі приписів п. 80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПК України винесено наказ №2073 та складено направлення №1040,1047 (а.с.68,69) , 15.08.2017 року проведено фактичну перевірку об`єкта торгівлі, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 67а, за результатами якої складено акт №0435/08/01/40/ від 16.08.2017 року (а.с.12-15, 37-40, 65-66).

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків податковим органом встановлено факт реалізації ФОП ОСОБА_1 однієї пляшки пива "Чернігівське світле", 0,5 л., вміст спирту 4,8%, за ціною 12 грн., без наявності ліцензії, що є порушенням вимог ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області 13.09.2017 року винесено податкове повідомлення рішення №, яким до ФОП ОСОБА_1 на підставі абз.5 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР застосовано штрафну санкцію в розмірі 17 000 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням рішенням, позивачем подано скаргу до ДФС України, за результатами розгляду якої податкове повідомлення - рішення залишено без змін, після чого позивач оскаржив його до суду з вимогою скасувати як неправомірне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 1 Закону № 481/95-BP визначено, що алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

слабоалкогольні напої - алкогольні напої з вмістом етилового спирту від 0,5 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць та екстрактивних речовин не більш як 14,0 г на 100 см 3, виготовлені на основі водно-спиртової суміші з використанням інгредієнтів, напівфабрикатів та консервантів, насичені чи ненасичені діоксидом вуглецю.

Статтею 15, абз.5 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-В визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 % вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 грн.

Аналіз абз.5 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-В свідчить, що суб`єктом відповідальності, зокрема за продаж алкогольних напоїв без ліцензії можуть бути лише суб`єкти господарювання.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є, зокрема громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Законом України «Про Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 року визначено, що даний реєстр це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» 30.06.1998 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису №0001087, види діяльності, зокрема: КВЕД 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами».

13.01.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців внесено запис №5022031 про припинення ФОП ОСОБА_1 , і лише 19.04.2018 року він повторно зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису № 0029573, види діяльності: КВЕД 01.11 «Вирощування зернових культур» (крім рису), бобових культур і насіння олейних культур; КВЕД 82.99 «Надання інших допоміжних комерційних послуг (основний); КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна».

Викладене свідчить, що на момент проведення відповідачем фактичної перевірки 15.08.2017 року позивач - не мав статусу фізичної особи-підприємця, тобто не був суб`єктом господарювання, а тому застосування відповідачем до нього штрафу за порушення приписів ст. 15 Закону № 481/95-В в розмірі 17 000 грн. на підставі абз.5 ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-В відповідно до винесеного податкового повідомлення рішення № від 13.09.2017 року є неправомірним.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року по адміністративній справі №280/2045/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 грудня 2019 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 12 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай