Справа № 1.380.2019.002979
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002979
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Поваляєва П.О., представника відповідача Кулі Є.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач) 14.06.2019 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - Львівська митниця ДФС, відповідач). Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00338.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що з метою митного оформлення придбаного закордоном транспортного засобу, що був у використанні (з численними механічними пошкодженнями та технічно несправного) він подавав митному органу електронну митну декларацію, в якій визначено митну вартість автомобіля в сумі 11300 євро. Для підтвердження заявленої митної вартості декларант подав митному органу, серед інших документів, рахунок-фактуру (інвойс) №2019-0015 від 24.01.2019, в якому чітко вказано ціну придбаного транспортний засіб в сумі 11300 євро із посиланням, що купівельна ціна сплачена готівкою. В акті огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, митницею зафіксовано видимі пошкодження автомобіля. Позивач вказує, що автомобіль був технічно несправний та не заводився, його переміщення відбувалося виключно на лафеті (причепі). Відповідач за наслідками розгляду цих документів здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та прийняв рішення, відповідно до якого визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 27200 євро. Вважаючи неправомірною визначену митним органом митну вартість автомобіля, позивач звернувся до судового експерта щодо проведення судової автотоварознавчої експертизи, в процесі якої здійснено детальне технічне обстеження транспортного засобу на станції технічного обслуговування «Любе». За результатом поглибленого дослідження встановлено, що транспортний засіб має приховані аварійні пошкодження, численні вузли та агрегати потребують заміни; експерт визначив вартість такого аварійно пошкодженого автомобіля в розмірі 5328,17 євро. Позивач вважає, що митний орган не довів існування визначених Митним кодексом України підстав, що підтверджують обґрунтованість сумніву в заявленій декларантом митній вартості товару, а також не зміг пояснити механізм формування та документально підтвердити достовірність «згенерованої АСАУР» ціни транспортного засобу. Позивач зазначає, що митний орган взагалі не вказав в рішенні про коригування митної вартості товарів характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Вважає рішення відповідача щодо коригування (збільшення) митної вартості товару порушенням Митного кодексу України.

Львівська митниця ДФС позов не визнає, просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, письмовому запереченні (а.с. 118-127). Стверджує, що відповідач правомірно прийняв оскаржуване рішення, вказує, що у рахунку-фактурі №2019-0015 від 24.01.2019 зазначено, що оплата здійснювалась готівкою, однак до митного оформлення позивач не представив прихідний касовий ордер, касовий чек чи інший документ про прийняття готівки від громадянина. Відповідач стверджує, що митницею послідовно застосовувались методи визначення митної вартості. Вказує, що за митною декларацією №UA209190/2019/014718 індикатор ризику визначений на межі нижнього діапазону вартості транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними оцінюваному транспортному засобу в країні експорту та такий склав 27200 євро.

Суд заслухав доводи сторін, дослідив долучені до матеріалів справи копії письмових та електронних доказів і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

24.01.2019 ОСОБА_2 придбав в німецької фірми транспортний засіб марки Range Rover, модель Evoque, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1999 см.куб, вартість якого згідно рахунку-фактури (інвойс) №2019-0015 від 24.01.2019 становить 11300 євро (а.с.135, 153). Як зазначено в цьому рахунку: - оплату за автомобіль здійснено готівкою; автомобіль має механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: фронтальні та бокові пошкодження.

04.02.2019 для здійснення митного оформлення згаданого транспортного засобу уповноважений представник декларанта ТОВ «Смарт Вей Логістика» подав митниці митну декларацію №UA209190/2019/014718 в електронній формі, в якій заявлено митну вартість транспортного засобу в розмірі 11300 євро. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). Так, в графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 11300 євро, в графі 23 «курс валюти» 31,62635500 грн., вартість в національній валюті становить 357377,81 грн. (а.с. 133). З метою митного оформлення автомобіля ОСОБА_2 сплатив попередні обов`язкові платежі в сумі 119600 грн., що підтверджується квитанцією №276 від 25.01.2019 (а.с. 21). Така ж ціна транспортного засобу (11300 євро) зазначена у експортній декларації країни відправника MRN 19NUJRAPA3AZ6VWD52 DSL 24/01/2019 (а.с. 96).

Позивач вказує, що автомобіль був технічно несправний та не заводився. Стан транспортного засобу та характер ушкоджень описано в додатковому аркуші до акта про проведення митного огляду товарів, в якому зазначено про такі наявні пошкодження автомобіля: царапини ЛФП, пошкоджено передній бампер, капот, передні крила, праві передні двері, ліві передні та задні двері, кріплення правої фари, спрацьовані подушки безпеки, відсутня права протитуманна фара (а.с. 29).

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої митної вартості, митниця 05.02.2019 скерувала декларанту електронне повідомлення, обґрунтоване тим, що заявлена митна вартість транспортного засобу нижча митної вартості ідентичних товарів (вказано вартість 27200 євро, а.с. 134) повідомлено декларанта про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, - експортну декларацію країни відправлення (а.с. 137).

15.02.2019 митниця надіслала декларанту повідомлення, зіславшись на відсутність інформації щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів (а.с 137), здійснила коригування митної вартості транспортного засобу та прийняла рішення №UA209000/2019/000095/2, відповідно до якого визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 27200 євро. Прийняте рішення посадова особа митного орган, з посиланням на норми постанови Кабінету Міністрів України №1077 від 12.12.2018, мотивувала тим, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість автомобіля не підтверджена документально і не відповідає інформації щодо вартості даного транспортного засобу, яка «згенерована АСАУР ДФС» та складає 27200 євро. Далі в рішенні зазначено, що неможливо застосувати метод визначення митної вартості 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а також метод 2в (стаття 62 МК України) та 2г (стаття 63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органах доходів і зборів. Для визначення митної вартості використано «середню ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами опрацювання АСАУР ДФС» (а.с.131а).

На підставі рішення про коригування митної вартості Львівська митниця ДФС прийняла рішення про відмову у митному оформленні транспортного засобу за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до митної декларації №UA209190/2019/014718 від 04.02.2019 та доданих до неї документів (а.с. 132), оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00338. В картці відмови вказано про роз`яснення декларанту вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: надати нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 (а.с. 132).

З метою отримання транспортного засобу у вільних обіг 21.02.2019 декларант подав митну декларацію № UA209190/2019/026290 (а.с. 24), в якій зазначив вартість транспортного засобу відповідно до рішення про корегування митної вартості товару. Позивач вказує, що хоча не погоджується із протиправно визначеною митним органом митною вартістю автомобіля, змушений був заплатити зайві митні платежі в сумі 153338 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 21.02.2019 (а.с. 23).

Вважаючи, що митниця неправомірно визначила митну вартість декларованого ним автомобіля у розмірі 27200 євро, позивач звернувся до судового експерта щодо проведення судової автотоварознавчої експертизи. Судовий експерт ОСОБА_3 Р.М. за заявою ОСОБА_1 провів судову автотоварознавчу експертизу автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, про що склав висновок №46/19 від 19.03.2019. Станція технічного обслуговування «Любе» здійснила діагностику автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, номером кузова НОМЕР_1 та 22.02.2019 надала технічне заключення, відповідно до виявлених дефектів (деформація та явні ушкодження внутрішніх поворотних механізмів передніх пів-осей, зігнутий шток правого амортизатора та пошкоджена верхня опора цього амортизатора, зігнуто передній стабілізатор, деформовано передній правий важіль, сильно деформовано передній підрамник, із за вигнутого основного валу закусає кермова рейка при вивороті керма, пошкоджений/знищений правий датчик системи АВС) вказала на заборону подальшої експлуатації означеного автомобіля до повної заміни дефектів (а.с. 94). На сторінці 5 висновку експерта (а.с. 36) наведено перелік аварійних пошкоджень автомобіля (потребують заміни понад 50 складників), що потребують ремонтного відновлення із заміною та ремонтом його складників. Експерт дійшов висновку, що вартість не розмитненого, аварійно-пошкодженого автомобіля Land Rover Range Rover Evoque 2.0 TD, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України з урахуванням його стану, встановленого на момент обстеження 21-22.02.2019 в цінах на дату ввезення 28.01.2019 становить 168165 грн., що еквівалентно 5328,17 євро (а.с.32-45).

ОСОБА_2 надав витяг з електронного каталогу в SuperSchwake (на дату визначення вартості автомобіля), відповідно до якого рекомендована вартість для придбання вживаного автомобіля Land Rover Range Rover Evoque еD4 SE(LV), 2016 року випуску становить 17300 євро (а.с. 161).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в У країні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Згідно з частиною першою статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містити норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частина четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Частиною другою статті 64 МК України визначено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як зазначено в частині четвертій статті 64 МК України у разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 серед іншого затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:

- «…органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів», постанова від 18.12.2018 у справі № 821/110/18;

- « … витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України […] Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації», постанова від 17.07.2019 у справі №809/872/17;

- «… у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом», постанова від 05.02.2019 у справі №816/1199/15;

- «… суди правильно не взяли до уваги посилання відповідача на інформацію, отриману митним органом відповідно до витягу з програмного комплексу SCHWACKE від 13 листопада 2018 року, з огляду на те, що останній містить відомості щодо вартості продажу (з ПДВ) та вартості купівлі (з ПДВ), які відрізняються (4000 євро та 2650 євро відповідно). При цьому митним органом не надано обґрунтованих пояснень щодо визначення митної вартості саме у розмірі 4000 євро», постанова від 23.07.2019 у справі №1140/3242/18.

Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених письмових доказів щодо правомірності рішення про коригування митної вартості транспортного засобу, суд керується такими міркуваннями:

системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- закон визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 МК України;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- закон визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

При цьому посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки «сумнівних» відомостей, а не вимагати в декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:

1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;

2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);

4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

В цій справі суд встановив, що заявник визначив митну вартість автомобіля за ціною договору, яка зазначена у рахунку-фактурі та становить 11300 євро. На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу документи, визначені частиною другою статті 53 МК України (серед іншого: рахунок -фактура (інвойс) №2019-0015 від 24.01.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 20.09.2016; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 28.01.2019 з додатком).

Суд враховує, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Єдиним аргументом відповідача у цій справі на підтвердження обґрунтованості сумніву посадової особи митниці в задекларованій митній вартості автомобіля є вказівка на те, що така «не підтверджена документально» і «не відповідає інформації щодо вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСАУР ДФС».

Суд проаналізував зміст наданих декларантом та встановив, що такі містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за автомобіль. Так, в рахунку -фактурі №2019-0015 від 24.01.2019 чітко вказано вартість транспортного засобу (11300 євро), аналогічна сума вказана в експортній декларації країни відправлення (а.с. 96-97). При цьому митний орган не вказав на будь-які розбіжності чи ознаки підробки документів, або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів тощо.

Щодо згадки про «згенеровану АСАУР ДФС» ціну, то відповідач не надав суду адекватних пояснень щодо механізму цього «генерування», а також будь-яких доказів на підтвердження достовірності/правильності «згенерованої» ціни в розмірі 27200 євро. За таких обставин суд оцінює рішення митного органу в частині, що стосується «генерування» ціни транспортного засобу та обґрунтування сумнівів в задекларованій митній вартості як свавільне, оскільки відповідач не довів обставин, на які посилається, належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що відмовляючи декларанту в митному оформленні транспортного засобу та здійснюючи коригування митної вартості автомобіля за резервним методом митний орган повинен навести в рішення обставини прийняття такого рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості. Таким чином, письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів за резервним методом відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд зауважує, що митний орган скерував декларанту електронне повідомлення, в якому зазначив, що заявлена до митного оформлення митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів, котра становить рівні 27200 євро (а.с. 134). Разом з тим, 15.02.2019 приймаючи рішення про коригування митної вартості транспортного засобу за резервним методом, відповідач вказав на відсутність у митного органу інформації щодо вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (а.с. 137, 131).

Ці обставини дуже показово демонструють суперечливість позиції митного органу щодо наявної в нього цінової інформації:

- для обґрунтування сумніву у заявленій декларантом митній вартості контролюючий орган стверджує про наявність інформації про вартість ідентичних товарів, що становить 27200 євро;

- незастосування при прийнятті оскарженого рішення методів визначення митної вартості 2а, 2б (ідентичні/аналогічні товари) митниця обґрунтовує відсутністю інформації про митну вартість ідентичних/аналогічних товарів;

- джерелом інформації для прийняття оскарженого рішення називає «середню ціну» аналогічного транспортного засобу (середня ціна, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції), визначену за результатами «опрацювання АСАУР ДФС»);

- у митниці відсутні будь-які докази на підтвердження достовірності визначеної нею митної вартості транспортного засобу в сумі 27200 євро;

- митниця не враховує, що транспортний засіб декларанта придбано ушкодженим внаслідок ДТП, тому навіть застосування згаданої «середньої ціни» аналогічного транспортного засобу потребує коригування (зменшення) з метою врахування особливостей цього конкретного автомобіля.

Суд не може не зауважити, що митниця як правову підставу оскарженого рішення зазначає норми Постанови Кабінету Міністрів України №1077 від 12.12.2018, якою затверджено Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України (далі Тимчасовий порядок). З цього приводу суд зауважує, що відповідності до пункту 1 Тимчасового порядку, такий визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 р. до 25 листопада 2018 р., а також: 1) перебувають у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, поміщення в який здійснювалося шляхом вчинення дій, усного декларування або декларування з використанням іншого документа, ніж митна декларація, на бланку єдиного адміністративного документа; 2) перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, були вивезені за межі митної території України після 25 листопада 2018 р. та ввезені повторно.

Таким чином пунктом 1 Тимчасового порядку визначено коло транспортних засобів, а також період та умови, за наявності яких митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України здійснюється в порядку, передбаченому законодавством, з особливостями, визначеними цим Тимчасовим порядком. Враховуючи те, що транспортний засіб, щодо якого відповідачем прийнято оскаржуване рішення був придбаний позивачем 24.01.2019 та заявлений до митного оформлення 04.02.2019, положення Тимчасового порядку до спірних правовідносин не застосовуються; отже, таке правозастосування митниці є очевидно помилковим.

Суд взяв до уваги той факт, що позивач придбав транспортний засіб, що мав значні ушкодження, отримані внаслідок ДТП. Автомобіль не заводився та був доставлений до митного оформлення на причепі. Ці обставини, на переконання суду, є такими, що суттєво впливають/зменшують вартість транспортного засобу. Суд враховує, що відповідач володів інформацією про стан транспортного засобу. В довідковому аркуші до акта огляду перелічено очевидні (видимі) ушкодження транспортного засобу (а.с. 29). Водночас суд встановив, що митниця для визначення митної вартості ушкодженого в ДТП автомобіля використала «середню ціну» транспортного засобу без ушкоджень. Ця обставина додатково свідчить про те, що рішення про визначення митної вартості в сумі 27200 євро є необґрунтованим.

Суд бере до уваги ту обставину, що декларант діяв добросовісно:

- для підтвердження/доведення заявленої ним митної вартості транспортного засобу замовив проведення експертизи, про що повідомив митницю (а.с.183);

- відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №46/19 від 19.03.2019 в процесі детального дослідження експерт виявив аварійні пошкодження автомобіля, які потребують значного ремонтного відновлення із заміною та ремонтом складників. Визначена експертом ринкова вартість не розмитненого, аварійно-пошкодженого автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, 2.0 TD, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням його технічного стану та пошкоджень, станом на дату ввезення 28.01.2019 визначено 168165 грн., що еквівалентно 5328,17 євро (а.с.45);

- звернувся до подавця із запитом щодо надання інформації про продаж транспортного засобу. Продавець підтвердив продаж згаданого автомобіля 24.01.2019 за 11300 євро, а також оплату цієї суми готівкою (а.с. 181-182); продавець вказав вартість транспортного засобу в сумі 11300 євро в експортній декларації (а.с.96).

Відповідно до витягу з інформаційного електронного довідника SuperSchwacke від 09.09.2019, вартість декларованого транспортного засобу (без ПДВ) перебуває в діапазоні 20450 - 17300 євро. Ця вартість означеного вживаного автомобіля вказана без ушкоджень внаслідок ДТП та технічно справного. Представник відповідача не зміг пояснити, чому посадова особа митного органу не врахувала стан транспортного засобу та характер його ушкоджень, визначаючи митну вартість в сумі 27200 євро. Ця обставина, на переконання суду, свідчить про те, що рішення про визначення митної вартості в сумі 27200 євро є очевидно необґрунтованим.

Отже, відповідач не зміг пояснити процедури/формули визначення («генерування») ціни товару, а також не надав суду будь-яких доказів на підтвердження достовірності цієї «згенерованої АСАУР» ціни транспортного засобу в розмірі 27200 євро; не пояснив, чому не було враховано відомості щодо цього автомобіля з урахуванням його технічного стану та характеру аварійних ушкоджень. Тому суд дійшов висновку, що рішення митного органу в частині визначення митної вартості транспортного засобу в розмірі 27200 євро є свавільним.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 є необґрунтованим, при цьому сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях та належно не підтверджені. Суд вважає, що позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та підтверджували заявлену декларантом митну вартість. Відтак, висновки Львівської митниці ДФС про неможливість визнання митної вартості автомобіля в сумі 11300 євро є хибними. Відповідач не довів правомірності рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля. Отже, рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Оскільки фактичною підставою прийняття рішення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картки відмови) Львівської митниці ДФС №UA209190/2019/00338 є протиправне рішення про коригування митної вартості товарів, похідні позовні вимоги про скасування картки відмови підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів цієї статті КАС України та враховуючи рішення про задоволення позову, суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 та рішення Львівської митниці ДФС про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови №UA209190/2019/00338.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (79000, Львівська область, місто Львів, вул. Костюшка, буд. 1; ідентифікаційний код 39420875) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.12.2019.

Суддя Москаль Р.М.