Справа № 300/945/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/9932/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Кітраль Х. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Скільським І. І. у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача у переведенні її з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) та зобов`язати відповідача перевести її з 03 січня 2019 року на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII, враховуючи отримувані нею посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, матеріальні допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутоваих питань, індексації, премії згідно з довідками Фінансового управління Калуської міської ради від 29 грудня 2018 року № 03-10/5, 03-10/6, № 03-10/7.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки її стаж державної служби становить понад 22 роки, вона має право на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII, однак відповідач протиправно відмовив їй у її призначенні.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», з часу звернення з заявою від 02 січня 2019 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове в цій частині, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що позивачу правомірно відмовлено в переведенні на пенсію державного службовця, оскільки станом на момент набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) вона не обіймала посади державного службовця, а також у неї був відсутній стаж 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Відповідач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судове засідання з розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, суд переглядає оскаржуване судове рішення в цій частині.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 16 травня 2014 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII та надала довідки Фінансового управління Калуської міської ради від 29 грудня 2018 року № 03-10/5, 03-10/6, № 03-10/7.

Листом від 15 січня 2019 року № 2/Г-15 відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у переведенні її на пенсію державного службовця з тих підстав, що період її роботи з 04 липня 2001 року по 17 грудня 2018 року на посадах в органах місцевого самоврядування не враховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент набрання чинності Законом 889-VIII позивач мала стаж державного службовця понад 20 років, що дає їй право на призначення пенсії державного службовця.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З 01 травня 2016 набув чинності Закон № 889-VIII, у Розділі XI Прикінцеві та перехідні положення якого передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців, які займали посади державної служби до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 12 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 8 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідні категорії посад державної служби, робота на яких зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до умов Закону № 3723-ХІІ визначені статтею 25 цього Закону. Цією ж статтею передбачено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

На виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, яким було визначено посади і органи, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зокрема, на посадах заступників керівників відділів міських рад та спеціалістів відділів міських рад, які відносились до шостої категорії.

Згідно з записами трудової книжки позивача у період з 02 квітня 1996 року по 02 червня 2002 року ОСОБА_1 працювала у міськфінвідділі Калуської міської ради на посаді заступника головного бухгалтера.

З 03 червня 2002 року по 28 липня 2002 року позивач працювала у міськфінвідділі Калуської міської ради на посаді заступника начальника відділу доходів.

З 29 липня 2002 року по 25 червня 2014 року позивач працювала у фінансовому управлінні Калуської міської ради на посаді заступника начальника відділу доходів.

З 26 червня 2014 року по 29 грудня 2018 року позивач працювала у фінансовому управлінні Калуської міської ради на посаді головного спеціаліста бюджетного відділу.

Також, в трудовій книжці містяться відомості про прийняття позивачем 02 квітня 1996 року присяги державного службовця та 29 липня 2002 року - присяги посадової особи місцевого самоврядування на підставі Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи позивача на посаді заступника начальника відділу доходів у міськфінвідділі Калуської міської ради, фінансовому управлінні Калуської міської ради та на посаді головного спеціаліста бюджетного відділу у фінансовому управлінні Калуської міської ради підлягають зарахуванню до стажу державної служби, що свідчить про те, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом № 889-VIII становить більше 20 років, що дає їй право на переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі № 300/945/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 11 грудня 2019 року.