Справа № 761/42337/19
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/637/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Борисенко Д.О.,

представника позивача - Літавського Т.В.,

представника відповідача

Головного управління національної

поліції в м. Києві - Дюба О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в м. Києві, заступника начальника відділу боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП у м. Києві Кривошея Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в м. Києві, заступника начальника відділу боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП у м. Києві Кривошея Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2018 року відповідачем заступником начальника відділу боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП у м. Києві Кривошея О.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача на підставі ч.1 ст. 181-1 КУпАП. Ця постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняла дій, передбачених ч.1 ст. 181-1 КУпАП, на розгляд справи її не викликали, постанову вона не отримувала.

З урахуванням наведеного, позивач просила суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення від 26.11.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 30.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні 12.12.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, суду пояснив, що 15.11.2018 року позивач разом зі знайомим чоловіком перебувала у нього в гостях, прийшли працівники поліції і почали звинувачувати її у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 181-1 КУпАП, яких вона не вчиняла. Також суду пояснив, що строки звернення до суду не пропущені, оскільки, позивач не викликалася на розгляд справи, постанову не отримувала, а про існування постанови їй стало відомо випадково і вона звернулась до адвоката для вирішення цієї ситуації.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в м. Києві у судовому засіданні 12.12.2019 року позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, підтримав письмові пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву, також просив суд залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском строку його подання до суду.

У судове засідання відповідач заступник начальника відділу боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП у м. Києві Кривошея Олександр Миколайович не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що справи, передбачені ст.286 КАС України віднесено до категорії термінових справ, у яких згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, то суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явились у судове засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача Головного управління національної поліції в м. Києві, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що 26.11.2018 року заступником начальника відділу боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП у м. Києві Кривошея Олександром Миколайовичем винесено постанову серії АА №248724, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, та до неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження. У постанові зазначено, що 15.11.2018 року о 01.15 год. знаходячись в приміщенні квартири по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 займалася проституцією, а саме : надавала інтимні послуги за грошову винагороду.

Відповідно до ч.1 ст.181-1 КУпАП, заняття проституцією тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова від 26.11.2018 року на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки вона не займалась проституцією, вважає притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, доказів, що підтверджують викладене в постанові не надано, не вбачається доказів вини позивача, не вказано які досліджувались докази, мотиви та обґрунтування прийняття рішення.

Згідно з ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст.33 КУпАП).

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (ч.2 ст.33 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, то виходячи з тексту постанови, складеної 26.11.2018 року, не вказано де проводився розгляд справи, чи викликалась особа на розгляд та причини її неявки.

При цьому суду не надано доказів щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та доказів на підтвердження порушення нею ст.. 181-1 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1, ч.3 ст.90 КАС України).

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Проте, відповідачем суду не надано жодного доказу вчинення правопорушення, у зв`язку з чим неможливо достовірно встановити, чи мав місце факт порушення позивачем вимог закону, у зв`язку з чим було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП, а тому відповідачами не доведено належними доказами вини позивача та факт вчинення правопорушення.

Пояснення свідків, інших осіб, які б підтвердили викладене в постанові від 26.11.2018 року обставини, також відсутні.

Позивач наголошував на тому, що не займалася простутуцією і в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.181-1 КУпАП.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи те, що оскаржувана постанова не містить доказів вчинення правопорушення позивачем, обов`язок щодо доказування покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, відповідачами жодних доказів вчинення позивачем правопорушення суду не надано, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення серії АА №248724 від 26.11.2018 року є протиправною, а отже підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку її оскарження, оскільки, матеріали справи не містять підтвердження надсилання постанови позивачу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262, 268, 269, 271, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України; ст.ст.9, 23, 33, 122, 213, 217, 222, 251, 252, 254, 258, 279, 280, 283 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в м. Києві, заступника начальника відділу боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП у м. Києві Кривошея Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА №248724 від 26.11.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України, в редакції, що діяла до 15.12.2017р.: апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Виходячи з положень ч.4 ст.286, ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст.286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2019 року.

Суддя