Справа № 200/13261/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р. Справа№200/13261/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження щодо відмови в призначенні та виплаті державної допомоги при народженні дитини відповідно до заяви від 25 липня 2019 року та зобов`язання призначити та виплатити державну допомоги при народженні дитини відповідно до заяви від 25 липня 2019 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що спірне розпорядження прийнято відповідачем за відсутності підстав, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано від відповідача докази у справі.

03 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві посилався на правомірність непризначення позивачеві допомоги при народженні дитини на підставі пункту 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365, у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянкою України, яка за даними паспорта серії НОМЕР_1 з 04 жовтня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дитину ОСОБА_2 , про що 19 лютого 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно з довідками від 06 березня 2019 року № 1442- та № 1442- позивачка разом із дитиною ОСОБА_2 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 .

25 липня 2019 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради із заявою про призначення допомоги при народженні дитини на дитину ОСОБА_2 .

27 серпня 2019 року Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради згідно з рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат № 33 від 15 серпня 2019 року видало розпорядження про відмову в наданні допомоги при народженні дитини у зв`язку з непідтвердженням місця проживання.

Вищенаведені обставини сторонами не оспорюються.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-ХІІ) громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3, частиною першою статті 10 Закону № 2811-ХІІ відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога при народженні дитини. Допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

За приписами частин першої другої, четвертої, сьомої статті 11 Закону № 2811-ХІІ допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Частиною третьою статті 6 Закону № 2811-ХІІ встановлено, що про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Аналогічні норми містить і Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі Порядок № 1751).

З аналізу змісту наведених правових норм слідує, що до умов призначення допомоги при народженні дитини віднесено лише подання в межах дванадцяти місяців з дня народження дитини до уповноваженого органу необхідних документів при наявності у заявника права на отримання такого виду допомоги. Законом № 2811-ХІІ та Порядком № 1751 не визначено інших обмежень для реалізації цього права.

Судом встановлено, що оскаржуване розпорядження Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради від 27 серпня 2019 року, яким позивачці відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини, не містить мотивів для його прийняття, пов`язаних із недоліками або неповнотою поданих документів.

Підставою для відмови вказано лише рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат № 33 від 15 серпня 2019 року, яким позивачеві не надано допомогу при народженні дитини у зв`язку з непідтвердженням місця проживання.

Разом з тим, така обставина не є належною підставою для відмови у призначенні такого виду допомоги, оскільки не передбачена Законом № 2811-ХІІ.

Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, реалізація позивачкою права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого статтею 33 Конституції України та Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, не може позбавляти її права на отримання допомоги при народженні дитини.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2017 року у справі № 826/12123/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2018 року та постановою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року, визнано нечинними пункти 7, 8, 9, 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, а також Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, та абзац 10 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 5 листопада 2014 року № 637.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи приписи вищенаведеної норми та факт набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2017 року у справі № 826/12123/16, суд вважає невмотивованими посилання представника відповідача на пункт 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365, як на підставу для відмови у призначенні позивачеві державної допомоги.

За таких обставин справи суд дійшов висновку про те, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини відповідно до заяви від 25 липня 2019 року також є обґрунтованою, оскільки позивачем в межах дванадцяти місяців з дня народження дитини подано до уповноваженого органу всі документи, передбачені статтею 11 Закону № 2811-ХІІ, що відповідачем не спростовувалось.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що згідно з квитанцією № 38 від 12 листопада 2019 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 768,40 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради (, місцезнаходження: вул. Лесі Українки, буд. 20а, м. Лиман, Донецька область, 84401) про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Розпорядження Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради від 27 серпня 2019 року про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини відповідно до заяви від 25 липня 2019 року визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини відповідно до заяви від 25 липня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради (, місцезнаходження: вул. Лесі Українки, буд. 20а, м. Лиман, Донецька область, 84401) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська