Справа № 520/9646/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 грудня 2019 р. № 520/9646/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057), в якому просить суд: скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 20.12.2017 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення було винесено відповідачем на підставі акту від 01.12.2017 року №23066/20-40-40-01-10/ про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів згідно з яким, встановлено факт зберігання з метою реалізації один тетрапак вина "портвейн 999" (вино червоне столове) міст.1,0 л., міцн. 13%об., який не марковано маркою акцизного податку, встановленого зразка.

Вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню через те, що даний тетрапак не ввозив на територію України та не продавав його споживачам, відповідач не надав доказів відсутності акцизної марки, вона не була підроблена або ж пошкоджена

Ухвалою суду від 15.10.2019 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року замінено відповідача Головне управління ДФС у Харківській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС в Харківській області.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що не згоден з адміністративним позовом, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване рішення ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками ГУ ДФС в Харківській області на підставі наказу від ГУ ДФС у Харківській області від 17.11.2017 № 6841 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 17.11.2017 № 2180 та № 2181. 28 листопада 2017 року було проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_2 . що належить субєкту господарювання ФОП ОСОБА_1 .

Дії по проведенню перевірки здійснювались в присутності позивача, який ознайомився із направленнями на перевірку та службовими посвідченнями працівників відповідача, а також отримав копію наказу на проведення перевірки, про що свідчать відповідні записи та підписи на копіях направлень від 17.11.2017 р. № 2180, 2181.

За результатами перевірки було складено акт фактичної перевірки від 01.12.2017 № 23066/20-40-40-01-10/ НОМЕР_1 , який було надано на ознайомлення та підписання позивачу, який відмовився від його підписання та отримання, що підтверджується безпосередньо в акті (арк. 45) та акті відмови від 01.12.2017 р. № 4870/20-40-40-01-10/. Копія акту отримана ОСОБА_1 07.12.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.48).

Так, під час перевірки, зокрема, встановлено факт зберігання з метою реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме один тетропак вина "Портвейн 999" (вино червоне столове), ємністю 1 літр, міцністю 13 %, що є порушенням ст. 11 Закону 481 та п. 226.6 ст. 226 ПКУ.

Як вбачається з письмових пояснень, в яких він зазначає про те, що ним було продано одну упаковку вина "Портвейн 999" 1 літр за ціною 45 грн та виданий чек. Вказує на те, що в магазині на вітрині знаходилась одна пачка вина "Портвейн 999" ємністю 1 л., міцністю 13%, тетропак без акцизної марки, яка відірвана.

Зазначений факт додатково підтверджено копією фото немаркованої продукції (а.с. 47, зворотня сторона)

Таким чином, за виявлені в ході перевірки порушення вимог ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481), п. 226.6 ст. 226 ПК України, відповідальність за яке передбачено абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 у вигляді застосування фінансової санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень до позивача, рішенням від 20.12.2018 № застосовано фінансові санкції на суму 17000,0 грн. за реалізацію алкогольних напоїв немаркованих марками акцизного податку.

Рішення про застосування фінансових санкцій контролюючим органом було направлено позивачу за місцезнаходженням засобами поштового зв`язку та вручено 23.12.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно п. п. 191.1.16. п. 191.1. ст. 19 ПКУ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Порядок проведення та оформлення результатів фактичних перевірок врегульовано наступними нормами ПК України.

П.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлено ст.80 ПК України.

П. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Згідно п. 86.5 ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого Постановою КМ України від 02.06.2003 р. № 790, в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Порядок № 790) підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, чинне законодавства визначає як достатню підставу для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, наявність матеріалів контролюючих органів, що підтверджують факт правопорушення.

Рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання за порушення норм Закону № 481/95-ВР складається за формою згідно з додатком до Порядку № 790 (п. 8).

Згідно ст. 11 Закону № 481 п. 226.11 ст. 226 ПКУ, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Як вбачається з наведеного, з урахуванням абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону № 481, законодавець визначає декілька окремих обмежень щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів немаркованих марками акцизного податку:

- ввезення на митну територію України;

- виробництво;

- зберігання;

- транспортування;

- прийняття на комісію з метою продажу;

- продаж на митній території України.

Таким чином, суд погоджується із твердженням відповідача про те, що в ході перевірки було встановлено порушення вимог ст. 11 Закону № 481, п. 226.6 ст. 226 ПК України, відповідальність за яке передбачено абз. 16 ч. 2 ст.17 Закону № 481 у вигляді фінансової санкції (штрафу) у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень, а саме за зберігання з метою реалізації немаркованого марками акцизного податку вина "Портвейн 999".

Позивач посилається на абз. 3 п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а саме, вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція);

пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

Суд не бере до уваги такі доводи, оскільки в спірних правовідносинах встановлена відсутність маркування взагалі.

У позові наведено посилання на п. 226.2 ст.226 ПКУ, з приводу того, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Зазначений пункт встановлює не лише деякі умови для ввезення на митну територію України і продажу споживачам алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а ототожнює марку акцизного податку з підтвердженням сплати такого.

Натомість, п. 226.6. ст. 266 ПКУ імперативно визначає, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Проте, до позовної заяви залучено копію марки акцизного податку, з якої жодним чином не вбачається маркування дослідженого в ході перевірки алкогольного напою.

При цьому, позивачем в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів відклеювання марки в приміщенні магазину та її наклеювання тут же на місці на пакет з вином, наявності залишків акцизної марки на пакеті не надано, а судом під час розгляду справи не добуто. З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийнятих ним рішень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно статті 139 КАСУ в даному випадку відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов