Справа № 2340/4608/18
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4608/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року до ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області щодо видачі та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області довідки від 27 серпня 2018 року № про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції);

- зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області здійснити заміну довідки від 27 серпня 2018 року № шляхом виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), для проведення перерахунку пенсії, станом на 01 січня 2016 року, без обмеження граничного розміру, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 2900,00 грн., оклад за спеціальним званням підполковника міліції (45.00%) - 2200,00 грн., надбавка за службу в умовах режиму обмежень (15.11%) - 435,00 грн., премія (78.7500%) - 6166,13 грн., що з урахуванням усіх, наведених вище складових у грошовому виразі становить 13996,13 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

У вересні 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду 21 жовтня 2019 року у справі № 2340/4608/18, в якій заявник просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що підстави, на які посилається позивач у заяві як на нововиявлені обставини не є такими у розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, адже під час розгляду адміністративного позову суд встановлював такі обставини та дійшов висновку щодо правомірності видачі довідки про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії позивача № від 27 серпня 2018 року. Наголосив, що посилання позивача на те, що під час розгляду адміністративного позову відповідач приховав та не надав суду важливої інформації, яка мала істотне значення для розгляду справи і не могла бути відомою позивачеві, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, так як є переоцінкою доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції позивач не знав, що вказівки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України, на які посилався відповідач, не відносяться до обов`язкових до виконання директивних документів. Підкреслює, що ним було знайдені документи, які підтверджують неправдивість доводів відповідача щодо функціонування підрозділів внутрішньої безпеки в структурі підрозділів, підпорядкованих МВС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року апеляційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 грудня 2019 року о 14:50 хвилин.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Відповідно ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Крім того, на електронну пошту Шостого апеляційного адміністративного суду 11 грудня 2019 року надійшло клопотання від представника позивача, яке було зареєстровано канцелярією суду о 15:07, тобто вже після розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

За правилами ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами.

При цьому, нововиявленою обставиною є юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин, тобто такий, що має істотне значення для вирішення конкретної справи, існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом, але не міг бути відомий ані заявнику, ані суду, що розглядав справу.

Разом з тим, у контексті даного питання категорію «істотного значення» обставини слід розуміти так, що якби така обставина була відома суду при вирішенні справи, то це вплинуло б на висновки суду за результатами вирішення спору.

Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17 (№ К/9901/49079/18).

Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви, в якості підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами останній визначає те, що в кінці серпня 2019 року зустрів свого колишнього колегу - ОСОБА_2 , який повідомив позивачеві, що він та ще декілька осіб також зверталися до суду із аналогічним позовом та суд задовольнив їх вимоги (справи № 580/445/19, № 580/446/19). Крім того, зауважує, що під час розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 Управління МВС України в Черкаській області приховало та не надало суду важливу інформацію, яка мала істотне значення для розгляду справи і не могла бути відомою позивачеві на час розгляду справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що вищенаведені обставини, на які посилається заявник, не є підставою для перегляду рішення суду в цій справі за нововиявленими та/або виключними обставинами у розумінні ст. 361 КАС України, оскільки не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому, як було вірно зазначено судом першої інстанції, під час розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 суд встановлював зазначені в заяві позивача обставини, надавав оцінку вказаним доказам та дійшов висновку щодо правомірності видачі довідки про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії позивача № від 27 серпня 2018 року.

Разом з тим, апеляційний суду також приймає до уваги висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28 листопад 1999 року по справі «Брумареску проти Румунії» та від 24 липня 2003 року по справі «Рябих проти Росії», відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Крім іншого, Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року справі «Пономарьов проти України» зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі № 2340/4608/18.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов