Справа № 200/12822/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 р. Справа№200/12822/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати дії Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо відмови виплати ОСОБА_1 страхових виплат за період з 1 травня 2014 року по 01 червня 2019 року на підставі Постанови КМУ № 365 незаконними;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 страхові виплати за період з 1 травня 2014 року по 01 червня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є тимчасово переміщеною особою, пенсіонером, знаходиться на обліку в Костянтинівському міському відділенні Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області з червня 2019 року.

До травня 2014 року перебував на обліку у Кіровському відділенні виконавчої дирекції фонду в Донецькій області, але починаючи з травня 2014 року виплата регресу йому була припинена без пояснення причин.

В червні 2019 року позивач звернувся до Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області з відповідною заявою про поновлення страхової виплати.

Позивач зазначає, що за період з травня 2014 року по червень 2019 року органами соціального страхування страхові виплати не виплачувалися.

У серпні 2019 року позивач письмово звернувся до відповідача щодо виплати заборгованості за період з травня 2014 року по червень 2019 року.

На звернення надано відповідь якою було відмовлено у виплаті заборгованості за період з травня 2014 року по червень 2019 року на підставі Постанови КМУ № 365.

Позивач вважає дії відповідача щодо припинення сплати страхових виплат протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

Відповідач надав письмовий відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечував, серед іншого, зазначив, що постановою відділення ФССНВВПЗ у м. Костянтинівці від 11 серпня 2015 року № 0534/73858/23 припинено виплату всіх страхових виплат потерпілому ОСОБА_1 номер справи 73858, номер випадку 2703.1. Причина припинення: передача справи в межах області. Справу передано у Кіровське міське відділення: Дата зняття з обліку справи 31.12.2014 року Припинити всі страхові виплати з 01 січня 2015 року.

Таким чином, виплати позивачу Костянтинівським відділенням провадилися за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно, на підставі та протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка була видана управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради.

03 червня 2019 року позивач знову звернувся до Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про тимчасове продовження йому раніше призначеної страхової виплати та надав до відділення довідку № видану йому управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, про взяття його на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території в м.Костянтинівка, Донецька область за адресою тимчасового проживання: АДРЕСА_1 .

З 01.06.2019 року постановою Костянтинівського міського відділення від 23 липня 2019року № 0534/73858/73858/25 на підставі протоколу № 45/3 від 14.06.2019 р. комісії Управління праці та соціального захисту населення щодо призначення (відновлення) щомісячних страхових виплат внутрішньо переміщеним особам, продовжено потерпілому ОСОБА_1 номер справи 73858, номер випадку 73858, раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1865.55 грн. Виплати встановлено провадити з 01 червня 2019 року безстроково.

Таким чином, виплати ОСОБА_1 Костянтинівським відділенням провадяться за період з 01 червня 2019 року по теперішній час включно, на підставі та протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка була видана управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради.

Відповідач звертає увагу на те, що за період з 01 січня 2015р. по 31 травня 2019р. ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа, до Костянтинівського міського відділення та інших відділень виконавчої дирекції згідно з Порядком не звертався та відповідних документів для поновлення (продовження) страхових виплат не надавав. У зв`язку з чим нарахування страхових виплат не здійснювалося.

За вказаний період страхові виплати були обліковані у відділенні постійного перебування - Кіровське міське відділення УВД ФССУ в Донецькій області.

Статутні завдання Кіровське міське відділення УВД ФССУ в Донецькій області, з січня 2018 року, перейшли до Краматорського міського відділення.

Позивач у визначеному законодавством порядку не вживав заходів, спрямованих на отримання належної йому суми страхових виплат та у зв`язку з цим не зміг отримувати вказані виплати, тобто реалізувати гарантоване Конституцією право.

Відповідач вважає, що управління в особі Костянтинівського міського відділення зазначає, що діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», підзаконними нормативними актами, прийнятими постановами Кабінету Міністрів України. Також відповідач вважає, що права позивача порушені не були, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог йому варто відмовити.

Враховуючи викладене, управління в особі Костянтинівського міського відділення вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не опираються на норми закону, а тому просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу у порядку письмового провадження, на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.6-8).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 12 серпня 2016 року № (а.с. 9), згідно з якою позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 і перемістився та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_3 .

15 грудня 2014 року позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Костянтинівці Донецької області із заявою про продовження раніше призначеної страхову виплату за грудень 2014 року, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням) управління гірничих робіт, виплату просить надсилати на особовий рахунок в банку № НОМЕР_2 «Приват-банк» (а.с. 29).

Постановою відділення ФССНВВПЗ у м. Костянтинівці від 22 грудня 2014 року № 0534/73858/2703/22 продовжено потерпілому ОСОБА_1 номер справи 73858, номер випадку 2703.1, раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 955.21грн. Виплати провадити з 01 грудня 2014 р. безстроково (а.с.28).

Постановою відділення ФССНВВПЗ у м. Костянтинівці від 11 серпня 2015 року № 0534/73858/23 припинено виплату всіх страхових виплат потерпілому ОСОБА_1 номер справи 73858, номер випадку 2703.1. Причина припинення: передача справи в межах області. Справу передано у Кіровське міське відділення: Дата зняття з обліку справи 31.12.2014 р. Припинити всі страхові виплати з 01 січня 2015 р. (а.с. 26-27).

03 червня 2019 року позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Краматорську Донецької області із заявою про продовження раніше призначену м. Кіровську, Донецької області щомісячну страхову виплату на період з 01.06.2019 року у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням) (а.с. 24).

Постановою Костянтинівського міського відділення від 23 липня 2019року № 0534/73858/73858/25 на підставі протоколу № 45/3 від 14.06.2019 р. комісії Управління праці та соціального захисту населення щодо призначення (відновлення) щомісячних страхових виплат внутрішньо переміщеним особам (а.с. 23), продовжено потерпілому ОСОБА_1 номер справи 73858, номер випадку 73858, раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1865.55грн. Виплати провадити з 01 червня 2019р. безстроково. (а.с.21).

Постановою Костянтинівського міського відділення від 23 липня 2019 року № 0525/73858/26 про зміни в напрямку проведення страхових виплат, (здійснені постійних (обов`язкових) утримань, зміни адреси мешкання) постановлено, згідно заяви потерпілого від 03 червня 2019 року всі страхові виплати по справі і розмірі 100.00 відсотків провадити перерахуванням на особовий рахунок № НОМЕР_3 МФО 335106 Філія ВАТ Ощадбанк ТВБВ № 10004/0 (а.с.20).

Згідно листа Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального соціального страхування України в Донецькій області від 27.06.2019 року № 01-03.2/1646 було встановлено, що ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) у період з травня 2014 року по листопад 2014 року та з січня 2015 року по травень 2019 року перебував на обліку в Хрестівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та страхових виплат не отримував.

У грудні 2014 року потерпілий отримав виплату в Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Також було повідомлено, що на виконання рішення адміністративної комісії ВД Фонду від 11.11.2015 року, доведеного листом ВД Фонду від 20.10.2015 року № 1492-03-02 з 01 грудня 2015 року призупинено здійснення нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей) у відділеннях Фонду, які переміщено на територію, що контролюється українською владою.

У зв`язку з вищевикладеним, було повідомлено про періоди з не нарахованими щомісячними страховими виплатами внутрішньо переміщеній особі з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2019 року.

Додатково зазначено, що заборгованість за 2014 2015 роки не виплачена (а.с.22).

Відповідно до листа Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 22.11.2019 року № 01-03.2/3399 про надання інформації щодо страхових виплат, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), у період грудень 2014 року та з червня 2019 року по теперішній час перебуває на обліку як тимчасово переміщена особа та отримує страхові виплати в Костянтинівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області.

Період з ненарахованими щомісячними страховими виплатами є з 01.01.2015 року по 31.05.2019 року (а.с. 18).

З відомостей про нараховані та виплачені страхові виплати відповідно до програмного забезпечення «Реєстр потерпілих», судом встановлено, що з січня 2015 року по травень 2019 року страхові виплати позивачу не нараховувались та не виплачувались (а.с.19).

Відповідач факт припинення страхових виплат позивачу у період з січня 2015 року по травень 2019 року не заперечує.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 1105-XIV від 23.09.1999 року (далі - Закон 1105-XIV).

Пунктом третім розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3 Закону 1105-XIV визначені принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав (пп. 1, 3 ч. 1 ст. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Наведене визначення поняття внутрішньо переміщеної особи має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства).

З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 12 Закону України Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу (абз. 3 п. 2 постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року № 20 "Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції").

За приписами п. 7-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб. Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці. Уповноважений орган на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб запис про скасування дії довідки.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі-постанова №365) установлено, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб"

Відповідно до п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365соціальні виплати припиняються у разі:

1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати;

2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї;

3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат;

4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб";

5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідачем не виплачено суми страхових виплат позивачу за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року на підставі пункту 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365, згідно якого, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Суд вказує, що підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається відповідач, не є законами, а тому, не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що про виплату заборгованості по страховим виплатам за період з 01 січня 2015 р. по 31 травня 2019 р. ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа, до Костянтинівського міського відділення та інших відділень виконавчої дирекції згідно з Порядком не звертався та відповідних документів для поновлення (продовження) страхових виплат не надавав, у зв`язку з чим нарахування страхових виплат не здійснювалося.

Зазначає, що за вказаний період страхові виплати були обліковані у відділенні постійного перебування - Кіровське міське відділення, статутні завдання якого з січня 2018 року перейшли до Краматорського міського відділення.

Стверджує, що позивач у визначеному законодавством порядку не вживав заходів, спрямованих на отримання належної йому суми страхових виплат та у зв`язку з цим не зміг отримувати вказані виплати, тобто реалізувати гарантоване йому Конституцією право.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 року Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам передбачено, що здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відбувається за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з п. 9.3 Інструкції за неможливості протягом місяця одержати Довідку-атестат з управлінь, що залишаються в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, з метою захисту права громадян України на одержання призначеної згідно з чинним законодавством державної допомоги, неотриманні суми допомоги одержувачам виплачуються за минулий період на підставі інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному сайті Міністерства соціальної політики України.

Отже, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивачу за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року обліковують у відділенні, в якому зберігається особова справа позивача.

Враховуючи те, що призначені позивачу страхові виплати в разі часткової чи повної втрати працездатності є безстроковими та повинні бути виплачені позивачу, а також оскільки позивач на даний час знаходиться на обліку у Краматорському відділенню Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, суд вважає, що саме зазначене відділення повинно виплатити позивачу щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року.

Судом встановлено, що позивачу не виплачені щомісячні страхові виплати Костянтинівським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, у якому позивач перебуває на обліку станом на момент звернення до суду з даним позовом.

Проте, суд зазначає, що Костянтинівське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області є структурним підрозділом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та не має статусу юридичної особи.

Тобто, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області є головним територіальним органом надання адміністративних послуг, є юридичною особою та розпорядником коштів, отже, саме воно має адміністративну процесуальну дієздатність, відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України та є належним відповідачем у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності не виплати соціальних виплат позивачу, належних, допустимих та достатніх доказів з цього приводу відповідачем, не надано.

Як передбачено ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Отже, відповідач, не виплативши соціальні виплати за відсутності передбачених законами України підстав порушив право позивача на їх отримання, при цьому, зазначене право є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, розглядаючи вказану справу відносно окремого порядку виплат сум соціальних виплат, суд вказує про таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, а саме, п.15 викладено в такій редакції: "Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.", а п.18 доповнено реченням такого змісту: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.".

За змістом конституційних норм (ст.ст. 113,116,117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року та 2-рп-99 від 02 березня 1999 року висловив позицію, згідно з якою Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до законувносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Судом встановлено, що жодних змін у Закон № 1105-XIV з приводу особливостей виплати заборгованості з соціальних виплат особам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не приймались.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону 1706-VII), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335, якими внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки відповідних змін у Закон № 1105-XIV внесено не було.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім того, приписами статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність невиплати позивачу соціальних виплат за період з 01 січня 2015 року (а не з 01 травня 2014 року, як про це зазначає позивач) по 31 травня 2019 року, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог у цій частині та вважає за необхідне зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року.

Позивач просить суд визнати дії відповідача щодо відмови виплати страхових виплат за період з 1 травня 2014 року по 01 червня 2019 року на підставі Постанови КМУ № 365 незаконними та зобов`язати відповідача виплатити страхові виплати за період з 1 травня 2014 року по 01 червня 2019 року.

Проте, як було встановлено судом вище, виплати позивачу була припинені з 01 січня 2015 року, а не з 01 травня 2014 року.

Крім цього невиплата є пасивною поведінкою, тобто бездіяльністю, а не дією.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, а та визначення виду спріних виплат у чинному законодавстві, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати щомісячних грошових сум у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року та шляхом зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсують відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

Нормами частини другої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Судом встановлено, що станом на момент прийняття рішення у справі, судові витрати позивачем не оплачені.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення на користь Державного бюджету України судового збору в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Приписами п.1 ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, дане рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись Конституцією України, Законами України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) щодо невиплати щомісячних грошових сум у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) нарахувати та виплатити щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код утримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5).

В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Рішення складено у повному обсязі 06 грудня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч