Справа № 620/2715/19
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року Чернігів Справа № 620/2715/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії по відмові у перерахунку пенсії по інвалідності ІІ групи без врахування страхового стажу за період роботи у закордонному відрядженні в Греції з 27.04.1996 по 01.08.1998;

- зобов`язати здійснити дії по перерахунку та виплаті пенсії із врахуванням фактично сплачених сум пенсій з 01.07.2019 року із врахуванням страхового стажу за період роботи в закордонному відрядженні з 27.04.1996 по 01.08.1998 за межами СРСР в Греції.

Позов мотивовано тим, що з 27.04.1996 по 01.08.1998 він працював за кордоном по найму і вказаний термін роботи на підставі пункту 108 постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 «Про затвердження Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» зараховується до стажу, що дає йому право на пенсію на підставі діючого на той час законодавства.

Ухвалою судді від 17.09.2019 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін). Також надано відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на надання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою суду строк представником відповідача надано відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивач звернувся із заявою відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надав лише ксерокопії документів, що суперечить Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з наведеним, Прилуцьким ОУПФУ листом від 09.08.2019 №3029/02/К-3 роз`яснено, що позивач має право подати відповідну заяву та оригінали довідок, для прийняття рішення, однак вказані документи від позивача не надійшли. Також позивачем не надано документів, які підтверджують сплату за спірний період внесків до Пенсійного фонду України. Крім того, періоди роботи за кордоном зараховуються до трудового стажу лише при призначенні пенсії, а не під час її перерахунку. У свою чергу, ОСОБА_1 правом врахування періоду роботи в Греції під час призначення пенсії не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, на даний час перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 26.05.2009 та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно матеріалів справи, під час розрахунку розміру пенсії позивача відповідачем взята його заробітна плата за періоди: з 01.05.1991 по 30.04.1996 та за весь період страхового стажу за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.10.2008, яка визначена із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

У свою чергу, як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , довідок від 03.11.1998 № 08-ОК, від 13.07.1998, від 11.06.1997 (а.с.13, 16-17), у період з 27.04.1996 по 01.08.1998 позивач працював машиністом трубоукладачем 6 розряду у закордонному відрядженні у Греції, отримував оклад згідно атестата № 53 в доларах США (842 дол. США), з якого щомісячно сплачувався податок на прибуток у повному обсязі відповідно до довідки (а.с.20).

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 10.07.2019 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести йому перерахунок пенсії із урахуванням страхового стажу за період роботи в закордонному відрядженні.

Листом від 09.08.2019 за №3029/02/К-12 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 , що порядок подання документів для перерахунку пенсій визначений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, згідно якого заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Отже, для вирішення питання перерахунку пенсії позивачу необхідно звернутись до управління особисто або через законного представника, надавши оригінали довідок, підтверджуючих стаж за кордоном. Крім того, звернуто увагу ОСОБА_1 на те, що на копії довідки від 03.11.1998 не відображено наявність печатки. Також додатково зазначено що розрахунок пенсії ОСОБА_1 проведений з урахуванням заробітку і не залежить від страхового стажу (а.с.20-21).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно зі ст.9 наведеного Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 вищенаведеного Порядку у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Трудовою книжкою позивача та довідкою від 03.11.1998 № 08-ОК підтверджується його робота у Всероссийском производственном объединении Зарубежнефтегазстрой та перебування його у закордонному відрядженні в Греції в період з 27.04.1996 по 01.08.1998.

Пунктом 70 р.4 «Правил про умови праці радянських працівників за кордоном», затверджених постановою Державного комітету з питань праці і заробітної плати Ради Міністрів СРСР від 25 грудня 1974 року №365, передбачено, що за працівниками, скерованим в службове відрядження з СРСР за кордон, зберігається робоче місце (посада) і середній заробіток.

Згідно п.2 ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Пунктом 42 р.2 Правил про умови праці радянських працівників за кордоном, затверджених постановою Державного комітету з питань праці і заробітної плати Ради Міністрів СРСР від 25 грудня 1974 року №365, вказано, що на соціальне страхування працівників закладів СРСР за кордоном, що направлені з СРСР, а також прийнятих на роботу за місцем на штатні посади із складу членів сімей, відповідні міністерства та відомства сплачують в СРСР у централізованому порядку страхові внески у відсотках, що встановлюються урядом СРСР від сум заробітної плати, що сплачується вказаним працівником в радянській та іноземній валютах.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до п.2.10 якого довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із заявою щодо врахування при перерахунку пенсії страхового стажу за період з 27.04.1996 по 01.08.1998 позивачем було подано до пенсійного органу довідку із зазначенням, що сума заробітної плати за вказаний період виплачувалась в доларах США, та з якої щомісячно утримувався податок в повному обсязі.

Так, Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (що було чинне на момент відрядження позивача) встановлено, що в заробіток для нарахування пенсії включаються усі види заробітної плати, на які відповідно до діючих правил нараховуються страхові внески. У разі, коли страхові внески нараховуються на умовні суми заробітку, в середній заробіток для нарахування пенсії включаються ці умовні суми (п. 124). Цим же Положенням встановлено, що при визначенні середньомісячного заробітку робітників та службовців, які працювали в установах СРСР за кордоном або в міжнародних організаціях не враховується та частина заробітної плати, яка виплачувалась в іноземній валюті.

При цьому слід зазначити, що механізм оплати праці спеціалістів (на час роботи позивача в Греції) регулювався Правилами про умови праці радянських робітників за кордоном, затвердженими Державним Комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 25.12.74 за № 365т. Так, пункт 42 зазначав, що на соціальне страхування працівників установ СРСР за кордоном, які направлені з СРСР, а також прийнятих на роботу на місці на штатні посади з числа членів їх сімей, відповідні міністерства та відомства сплачують в СРСР у централізованому порядку страхові внески у відсотках, встановлених урядом СРСР від сум заробітної плати, виплачуваної названим працівникам в радянській та іноземній валютах.

Таким чином, відрахування внесків на державне соціальне страхування проводилось від всієї суми нарахованої заробітної плати незалежно від того, в якій валюті вона була виплачена робітникові.

Разом з тим, згідно ст.72 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64 - 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В той же час, жодних доказів того, що із заробітної плати позивача за період його відрядження з 27.04.1996 по 01.08.1998 не нараховувались та не сплачувались страхові внески відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, надано не було.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд наголошує на наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування позивачу при обрахунку пенсії його заробітку під час перебування у закордонному відрядженні в Греції з 27.04.1996 по 01.08.1998 та необхідності зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням фактично сплачених сум пенсій з 01.07.2019 із врахуванням страхового стажу за період роботи в закордонному відрядженні з 27.04.1996 по 01.08.1998 за межами СРСР в Греції.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв всупереч статті 62 Закону №1788, тому слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу при здійсненні перерахунку пенсії за віком страхового стажу в період перебування у закордонному відрядженні з 27.04.1996 по 01.08.1998 в Греції.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції, в ньому також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб, визначений в даному судовому рішенні.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області по відмові ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності ІІ групи без врахування страхового стажу за період роботи у закордонному відрядженні в Греції з 27.04.1996 по 01.08.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням фактично сплачених сум пенсій з 01.07.2019, із врахуванням страхового стажу за період роботи в закордонному відрядженні з 27.04.1996 по 01.08.1998 за межами СРСР в Греції.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2019 року.

Суддя О.Є. Ткаченко