Справа № 640/16453/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2019 року № 640/16453/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Мирутенко А.М., Романчук Ю.А., від відповідача - Скрибка І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕПРОМ-ПРОМ»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРОМ-ПРОМ» (далі-позивач/ ТОВ «ЕПРОМ-ПРОМ») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ( далі - відповідач/ ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.05.2018 №, від 03.05.2019 №4, №.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що висновки контролюючого органу, на яких ґрунтуються оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПРОМ-ПРОМ» (код 39460656) при визначенні по взаємовідносинам з ТОВ «Агро Україна ЛТД» (код 39365783) за лютий, березень, квітень, травень, липень, вересень 2016 року, ТОВ «Техстайл ІНК.» (код 40329806) за листопад, грудень 2016 року, ТОВ «Медіейшен Компані» (код 40979114) за січень, лютий 2017 року, показників декларації з податку на додану вартість та за 2016 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств, результати якої оформлені актом від 05.04.2019 №351/26-15-14-04-05/39460656 (далі -акт перевірки).

Відповідно до акту перевірки, перевіркою ТОВ «ЕПРОМ-ПРОМ»» встановлено порушення:

- п. 44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.138.2 ст. 138 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями в результаті чого занижено податок на прйбуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 40 881 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 40881 гривня;

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 80 920 гривень, в тому числі:

- вересень 2016 року - 5 663 грн.;

- січень 2017 року - 70 424 грн.;

- лютий 2017 року - 4 833 гривні.

та, встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації") на загальну суму 7 550 грн., а саме: липень 2016 року - 7 550 гривень.

На підставі висновків акту перевірки від 05.04.2019 №351/26-15-14-04-05/39460656, Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 03.05.2018 №, відповідно до якого позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2016 року на суму 7550 грн.;

- від 03.05.2019 №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 101150 грн., з яких 80920 грн. - за податковим зобов`язанням, 20230 грн. - штрафні санкції;

- від 03.05.2019 №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 51101 грн., з яких 40881 грн. - за податковим зобов`язанням та 10220 грн. - штрафні санкції.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 188.1. ст. 188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1., 201.4., 201.6. ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із способів, визначених п. 201.1. ст. 201 ПК України; податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 200.1. ст. 200 ПК Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.1. ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому, відповідно до п. 198.2., 198.3., 198.6. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 Кодексу).

З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як зазначено у частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 1.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку"), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та відзиву відповідача, висновки щодо порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Епром-Про» приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Аналізуючи норми податкового законодавства України, ознайомившись із доводами контролюючого органу, на підставі яких здійснено вказані висновки акту перевірки, суд зазначає, що в межах даного спору слід встановити саме факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентом з урахуванням умов спірних правовідносин.

1. Щодо господарських відносин між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Україна ЛТД» (попередня назва - ТОВ «ВІП Тренд»).

Між ТОВ «ВІП Тренд» (орендодавець) та ТОВ «Епром-Про» (орендар) був укладений договір суборенди об`єкта нерухомості від 01.01.2016 №С/120/25 (7п)-41кв, відповідно до умов якого Наймодавець передає, а Наймач приймає в строкове платне користування приміщення площею 41,30 кв.м. (надалі іменується - "об`єкт, що орендується"), яке є частиною групи нежитлових приміщень №25 (7 поверх) в будинку № 120 по вул. Саксаганського в м. Києві, а також майно, що перебуває на об`єкті, що орендується.

Об`єкт і майно, яке орендується, знаходиться у Наймодавця на праві використання з правом передачі в суборенду третім особам без додаткової згоди власника на підставі Договору б/н від « 01» січня 2016 року.

Адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок №120, група нежитлових приміщень № 25 (7 поверх).

Орендована площа: 41,3 кв.м., яке є частиною групи нежитлових приміщень № 25 (7поверх) в будинку № 120 по вул. Саксаганського в м. Києві .

Поверх: сьомий.

Наймодавець також передає Наймачеві в оренду майно, що знаходиться в приміщенні згідно з Додатком № 1 до цього Договору.

Цільове призначення: офісне приміщення.

Передача-Прийом Наймодавцем Наймачеві об`єкта та майна, що орендується, здійснюється за участю уповноважених представників обох Сторін, не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання даного Договору та перерахування орендної плати за перший місяць оренди, а також, додатково, грошової суми в розмірі місячної орендної плати як забезпечення за можливі пошкодження об`єкта або майна, яка по закінченню терміну оренди повертається Наймачеві в повному розмірі або частково, залежно від наявності або відсутності заподіяних ушкоджень.

При передачі Наймодавцем Наймачеві об`єкта нерухомості та майна, що орендується, складається Акт передачі-прийому Наймодавцем Наймачеві об`єкта нерухомості та майна, що орендується, який підписується уповноваженими представниками обох Сторін і скріплюється печатками Сторін, а також, у разі необхідності, дефектний акт в якому зазначаються недоліки об`єкта оренди чи майна.

Об`єкт нерухомості та майно, що орендується, фактично вважаються переданими в оренду з моменту підписання між Сторонами Акту передачі-прийому Наймодавцем Наймачеві об`єкта та майна, що орендується.

У момент підписання Сторонами Акту передачі-прийому Наймодавцем Наймачеві, об`єкта нерухомості та майна, що орендується, Наймодавець передає Наймачеві ключі від об`єкта, що орендується, і від усіх його приміщень, а також все орендоване майно.

Термін оренди об`єкта нерухомості становить 12 (дванадцять календарних місяців) з дати підписання Сторонами даного Договору.

Фактичним терміном закінчення оренди за договором є момент підписання Акту передачі - прийому Наймачем Наймодавцю об`єкта нерухомості та майна.

Термін оренди може бути продовжений лише за згодою Сторін, про що Сторони одна одну сповіщають за 1 місяць до закінчення терміну дії даного Договору, і оформляють додаткову угоду до цього Договору.

Розмір орендної плати за користування об`єктом нерухомості і майном, які орендуються, за один календарний місяць оренди становить 11 325 (одинадцять тисяч триста двадцять п`ять) грн. 00 коп., в тому числі і ПДВ 20%.

До матеріалів справи, позивач на підтвердження виконання договору, надані копії акту передавання-приймання наймодавцем наймачу об`єкта нерухомості та майна, які орендуються по Договору суборенди об`єкта нерухомості №С/120/25 (7п) -41 01.01.2016 від 01.01.2016, акт №3101/3 за січень 2016 р. від 31.01.2016, акт №2902/3 за лютий 2016 року від 29.02.2016, акт №3103/3 за березень 2016 року від 31.03.2016, акт №3004/3 за квітень 2016 року від 30.04.2016, акт №3105/5 за травень 2016 року від 31.05.2016, акт №3006/3107/41 за червень 2016 року від 31.07.2016, копії податкових накладних, платіжних доручень.

До перевірки надано пояснення директора, згідно з яким на підставі договору, суборенди об`єкта нерухомості ТОВ «Епром-Про» орендувало приміщення у ТОВ «Агро Україна ЛТД». За червень-липень 2016 року оплата за суборенду перераховувалася на ТОВ «А.С.Е. - Інформ» (код 31283908), згідно договору про переуступку права вимоги.

Так, згідно договору від 13.07.2016 №13/41.3 про уступку права вимоги (витяг з договору від 13.07.2016 №13/41.3 мовою оригіналу): «...Общество с ограниченной ответственностью «ВИП ТРЕНД», код 39365783, именуемое в дальиейшем Цедент, в лице директора Лезнер Валерий Владимирович , действующего на основании Устава с одной сторони, Общество с ограниченной ответственностью «А.С.Е.-1НФОРМ», код 31283908, именуемое в дальнейшем Цессионарий, в лице в лице директора Горобченко Жанни Сергеевньї , действующего на основании Устава, с другой сторони, Общество с ограниченной ответственностью «ЕПРОМ-ПРО», код 39460656, плательщик налога на прибьіль на общих основаниях, в лице директора Мирутенко Андрея Николаевича именуемое в дальнейшем Должник, руководствуясь статьями 512 - 519 Гражданского кодекса Украйни, заключили настоящий договор о нижеследующем:

- Цедент уступает, а Цессионарий принимает права требования, принадлежащие Цеденту, по договор субарендьг обьекта недвижимости № С/120/25 (7п) - 41кв от "01" января 2016г, заключенному между Цедентом и Должником. Сумма основного долга по договору субарендьі обьекта недвижимости № С/120/25 (7п) - 41кв от "01" января 2016г, составляет 22 650,00 (двадцать две тисячи шестьсот пятьдесят гривен) гривен. Указанную сумму Цессионарий уплачивает Цеденту в течение 10 (десяти) рабочих дней после подписания настоящего Договора.

- Права требования Цедента к Должнику переходят к Цессионарию в том обьйме и на тех условиях, которьіе существуют к моменту их перехода. В частности, к Цессионарию переходят права, обеспечивающие исполнение обязательства, а также другие связанньїе с каждьім из требований права.»

ТОВ «Епром-Про» сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «Агро Україна ЛТД» (попередня назва - ТОВ «ВІП Тренд») за січень 2016 року на суму З 775 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ від 12.07.2016 № ), за лютий 2016 року на суму 1 887,50 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ від 19.10.2016 № ), за березень 2016 року на суму 1 887,50 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ від 12.07.2016 № ), за квітень 2016 року на суму 1 887,50 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ від 12.07.2016 № ), за липень 2016 року на суму 3 775 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ від 19.10.2016 № ).

Згідно картки рахунку 631 з постачальником ТОВ «Агро Україна ЛТД» (попередня назва ТОВ «Віп Тренд») за 2016 рік кредиторська заборгованість станом на 31.12.2016 складала 22 650 гривень.

Згідно картки рахунку 631 з ТОВ «А.С.Е. - Інформ» за 2016 рік дебіторська заборгованість станом на 31.12.2016 складала 22 650 гривень.

Згідно акту перевірки, ТОВ «Епром-Про» по взаємовідносинах з ТОВ «Агро Україна ЛТД» завищено показник податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 13 213 грн., в т.ч. за січень 2016 року в сумі З 775 грн., лютий 2016 року в сумі 1 887,5 грн., березень 201.6 року в сумі 1 887,5 грн., квітень 2016 року в сумі 1887,5 грн., липень 2016 року в сумі 3 775 гривень.

2. Щодо господарських відносин між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Техстайл ІНК.».

Між ТОВ «Епром-Про» (Замовник) в особі Генерального директора Мирутенка Андрія Миколайовича, діючого на підставі Статуту з однієї сторони, і ТОВ «Техстайл ІНК.» (виконавець) в особі Директора ОСОБА_2, діючого на підставі Статуту з іншої сторони укладено Договір доручення від 01.09.2016 №09/09/16, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з пошуку потенційного покупця нафтопродуктів далі іменується «Товар», що виробляється на Яблунівському ВПГ та Шебелинського ГПЗ ПАТ Укргазвидобування (надалі - «Виробник»), протягом 2016 -2017 років, на умовах постачання FCA, (відповідно до умов Інкотермс у редакції 2010 року) в кількості до 500 (п`ятисот) метричних тонн +/- 10% у строки, на умовах і за ціною, узгодженими з Замовником згідно умов цього Договору та/або Додатками до нього, які є його невід`ємною частиною.

Виконавець зобов`язується: в інтересах Замовника та керуючись умовами цього договору доручення вчиняти такі дії, необхідні для виконання цього доручення:

- здійснити пошук потенційного Покупця Товару зазначеного в Додатку №1 до цього Договору і провести з ним попередні переговори в рамках виконання умов цього Договору;

- в переговорах з контрагентами відстоювати інтереси Замовника;

- надати сприяння в укладанні та підписанні в інтересах Замовника контракту на поставку Товару з дотриманням умов, передбачених даним Договором та/або Додатками до нього;

- узгодити процедуру проведення операції;

- сприяти в одержанні Замовником повного пакету необхідних документів на набутий Товар;

- сприяти підписання акта прийому-передачі Товару між Замовником і Покупцем Товару. (пункт 2.1 Договору).

Замовник зобов`язується: відвантажити Товар на умовах, передбачених та погоджених цим Договором та/або Додатками до нього. За фактом виконання доручення виплатити Виконавцю винагороду за цим Договором у порядку, передбаченому п. 6.3. і п. 6.4. (пункти 2.2.1 та 2.2.2 Договору).

Товар постачається окремими партіями з моменту підписання контрактів (договорів) на поставку товару з третіми особами в 2016 - 2017 роках. Конкретний розмір кожної партії, а також і терміни постачання товару визначаються сторонами у Додатках, які є невід`ємною частиною даного Договору (пункт 3.1 Договору).

Згідно пункту 3.2 Договору, умови поставки Товару: FСА в тлумаченні базису постачання Товару за цим Договором мають силу міжнародні правила тлумачення комерційних термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року, які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також: тих особливостей, що випливають із умов цього Договору та пов`язаних з ним Договорів. 3.2.1. Поставки Товару здійснюється в рамках наступних базисів поставки:

- Нафтопродукти виробництва Шебелинського ГПЗ, згідно Додатку №1 до цього Договору - Харківська область, Балаклійський район, смт. Андріївна (Структурний підрозділ-УПГГК - Шебелинського відділення з переробки газового конденсату та нафти);

- Гази скраплені виробництва Яблунівського ВПГ, згідно Додатку №1 до цього Договору здійснюється Продавцем автомобільним транспортом на умовах ЕСА з Яблунівського ВПГ філії Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" Управління з переробки газу та газового конденсату (37264, с. Вирішальне, р-н Лохвицький, обл. Полтавська, вул. Миру, 3).

Датою передачі Товару Замовнику вважається дата поставки Товару відповідно до умов передбачених у п. 3.2. цього Договору, і підписання актів прийому-передачі Товару. Вага товару, зазначена в акті прийому-передачі конкретної партії товару є остаточною (пункт 3.3 Договору).

Приймання Товару за кількістю та якістю здійснюється згідно з чинним законодавством України (пункт 3.4)

Згідно пункту 4.1 Договору поставлений за цим Договором Товар повинен відповідати всім показникам якості Товару цієї категорії технічним умовам (ТУ) та державним стандартам (ДСТУ), діючим на території України, та підтверджуватись паспортом та/або сертифікатом якості Виробника Товару Яблунівського ВПГ та Шебелинського ГПЗ ПАТ Укргазвидобування.

Згідно пунктів 5.1 - 5.4 Договору ціна кожної партії Товару Замовника, реалізацію якої Виконавець зобов`язується забезпечити, зазначається в Додатках, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Розрахунки між Сторонами ведуться згідно з звітами Виконавця відображеними у Додатках до цього Договору, за умови, що Замовник не надав Виконавцю претензій щодо звіту протягом 3 (трьох) днів з дня його отримання.

Винагорода Виконавця за виконані зобов`язання за цим Договором визначається на кожному етапі за погодженням Сторін. Оплата винагороди за виконані зобов`язання за цим Договором Виконавця здійснюється Замовником у вартісному вираженні за погодженням Сторін щомісяця, щокварталу або після завершення певного етапу робіт, що визначається і фіксується сторонами в Додатках до цього договору та Актах виконаних робіт.

Замовник перераховує належну винагороду протягом 30 (тридцяти) банківських днів після виконання умов п. 2.1.1. та підписання Додатків та Актів виконаних робіт.

Згідно Додатку від 01.11.2016 № 1 до Договору доручення №09/09/2016 від 01.09.2016 ТОВ «Епром-Про», іменоване надалі «ЗАМОВНИК», в особі Генерального директора Мирутенка Андрія Миколайовича, діючого на підставі Статуту з однієї сторони, і ТОВ «Техстайл ІНК», іменоване надалі «ВИКОНАВЕЦЬ», в особі Директора ОСОБА_2, діючого на підставі Статуту з іншої сторони, при спільному згадуванні Сторони, уклали цей Додаток про наступне:

- погоджений перелік нафтопродуктів виробництва Шебелинського ГПЗ: бензин А-92-Евро 4; паливо для дизельних двигунів Л-0,20-55; продукт високо ароматизований установки каталітичного риформінгу; розчинник нафтовий С5-50/170; мазут м-100;

- погоджений перелік нафтопродуктів (газів скраплених) виробництва Яблунівського ВПГ: газ скраплений марки СПБТ.

Відповідно до Додатку від 01.11.2016 №2 до Договору доручення №09/09/2016 від 01.09.2016 ТОВ «Епром-Про», іменоване надалі «ЗАМОВНИК», в особі Генерального директора Мирутенка Андрія Миколайовича, діючого на підставі Статуту з однієї сторони, і ТОВ «Техстайл ІНК», іменоване надалі «ВИКОНАВЕЦЬ», в особі Директора ОСОБА_2, діючого на підставі Статуту з іншої сторони, при спільному згадуванні Сторони, уклали цей Додаток про наступне:

- погоджений перелік нафтопродуктів виробництва Шебелинського ГПЗ: бензин А-92-Евро 4; паливо для дизельних двигунів Л-0,20-55; продукт високо ароматизований установки каталітичного риформінгу; розчинник нафтовий С5-50/170; мазут м-100;

- погоджений перелік нафтопродуктів (газів скраплених) виробництва Яблунівського ВПГ: газ скраплений марки СПБТ.

Відповідно до Додатку від 30.11.2016 №3 до Договору доручення №09/09/2016 від 01.09.2016 ТОВ «Епром-Про», іменоване надалі «ЗАМОВНИК», в особі Генерального директора Мирутенка Андрія Миколайовича, діючого на підставі Статуту з однієї сторони, і ТОВ «Техстайл ІНК», іменоване надалі «ВИКОНАВЕЦЬ», в особі Директора ОСОБА_2, діючого на підставі Статуту з іншої сторони, при спільному згадуванні Сторони, уклали цей Додаток про наступне: погоджена реалізація товарів згідно умов п. 3.2 та п. 3.2.1 основного Договору та обсяг реалізації в листопаді 2016 року газів скраплених виробництва Яблунівського ВПГ.

До матеріалів справи позивачем надані копії: акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.11.2016 №1, від 29.12.2016 №2, 29.12.2016 №3, податкові накладні, платіжні доручення.

Вищенаведені операції відображено ТОВ «Епром-Про» в бухгалтерському обліку наступним чином:

Д-т 92 - К-т 631 - відображено адміністративні витрати;

Д-т 6442 - К-т 631 - відображено податковий кредит з ПДВ;

Д-т 631- К-т 311 - відображено здійснені розрахунки за отримані послуги.

ТОВ «Епром-Про» сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «Техстайл ІНК.» за листопад 2016 року на суму 6 390,00 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ від 15.12.2016 № ) за грудень 2016 року на суму 39 033,50 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ від 17.01.2017 № ).

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 31.12.2016 кредиторська заборгованість відсутня з постачальником ТОВ «Техстайл ІНК.».

Згідно акту перевірки, контролюючим органом зроблено висновок, що в порушення пп. 134.1.1. п.134.1 ст.134 ПК України, ст. 9 Закону України № 996-XIV, П(С)БО 16 "Витрати", ТОВ «Епром-Про» до складу «Інших операційних витрат» рядок 2180 Звіту про фінансові результати (ф.№2-м), безпідставно віднесено витрати з придбання послуг, які не пов`язані з веденням господарської діяльності платника та без належного документального підтвердження, в результаті чого підприємством завищено «Інші операційні витрати» за 2016 рік на загальну суму 227 118 гривень. Також, в результаті допущених порушень податкового законодавства, ТОВ «Епром-Про» по взаємовідносинах з ТОВ «Техстайл ІНК.» завищено показник податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 45 424 грн., в т.ч. за листопад 2016 року на суму 6 390 грн., за грудень 2016 року на суму 39 034 гривень.

3. Щодо господарських відносин між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Медіейшн Компані».

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних у січні 2017 року ТОВ «Медіейшн Компані» на адресу ТОВ «Епром-Про» оформлено (зареєстровано) наступні податкові накладні (підписані директором ТОВ «Медіейшн Компані» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

- від 26.01.2017 №108 на загальну суму 90000 грн., ПДВ 15000 грн. (посередницькі послуги);

- від 27.01.2017 №123 на загальну суму 60000 грн., ПДВ 10000 грн. (посередницькі послуги);

- від 31.01.2017 №203 на загальну суму 29000 грн., ПДВ 4833,33 грн. (інформаційно-консультаційні послуги).

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ «Епром-Про» до податкового кредиту в січні 2017 року, що відображено у Додатку 5 до Декларацій «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за січень та лютий 2017 року.

До перевірки надано пояснення директора, згідно з яким ТОВ «Епром-Про» в період з 01.01.2017 по 28.02.2017 здійснювало фінансово-господарську діяльність з ТОВ «Гефест Фінанс Компані» (код 40385787), згідно договору доручення № 18/12/16 від 18. 12.2016. ТОВ «Гефест Фінанс Компані» (код 40385787) за комісійну винагороду забезпечував підписання договорів по постачанню нафти та газового конденсату для ТОВ «Епром-Про» на Шебелинський ЕПЗ, згідно договорів по переробці на Укргазвидобування.

В зв`язку з тим, що в грудні 2016 року ТОВ «Епром-Про» було закуплено великий об`єм нафти та газового конденсату в період з 01.01.2017 по 28.02.2017 ТОВ «Епром- Про» уклав договір про інформаційне обслуговування № від 03.01.2017 з ТОВ «Непереможна Бізнес Імперія» (код 40538699) для забезпечення міжнародною ціновою інформацією (котируваннями) ARGUS, PLATSS. На базі якої проводяться формування ціни закупки сировини та продажу нафтопродуктів.

Відповідно до договору доручення від 18.12.2016 №18/12/16, а саме: ТОВ «Епром-Про», іменоване надалі «ЗАМОВНИК», в особі Генерального директора Мирутенка Андрія- Миколайовича, діючого на підставі Статуту з однієї сторони, і ТОВ «Гефест Фінанс Компані», іменоване надалі «ВИКОНАВЕЦЬ», в особі Директора Скорик Валентини Вікторівни, діючого на підставі Статуту з іншої сторони, при спільному згадуванні Сторони, уклали цей договір доручення, надалі - «Договір», відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з пошуку потенційного Продавця вуглеводневої сировини Українського видобутку далі іменується «Товар», що буде використано для перероблення на Шебелинському ГПЗ ПАТ Укргазвидобування, протягом 2016 -2017 років, на умовах постачання EXW (відповідно до умов Інкотермс у редакції 2010 року) в кількості до 10000 (десяти тисяч) метричних тонн +/- 10% у строки і за ціною, узгодженими за участю Виконавця між Замовником та Продавцем з можливою участі в процесі купівлі продажу Української універсальної біржі, участь якоі^не знімає зобов`язань з Замовника перед Виконавцем згідно умов цього Договору та/або Додатками до нього, які є його невід`ємною частиною.

ТОВ «Гефест Фінанс Компані» виписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписані директором ТОВ «Гефест Фінанс Компані» Скорик В.В. та директором ТОВ «Епром-Про» Мирутенко A.M. , а саме: від 30.01.2017 №2, від 30.01.2017 №3.

До перевірки та до матеріалів справи надані платіжні доручення: від 26.01.2017 №27 на суму 90000 грн., від 27.01.2017 №31 на суму 30000 грн., від 27.01.2017 №32 на суму 30000 грн.

Згідно картки рахунку 63 за 2017 рік оборот з постачальником ТОВ «Гефест Фінанс Компані» відображено в сумі 150 000,00 грн., станом на 31.12.2017 дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

ТОВ «Епром-Про» надано повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Медіейшн Компані» до ТОВ «Епром-Про», наступного змісту:

«...Повідомляємо Вас про те, що у відповідності до вимог ст.ст. 512 - 519 Цивільного кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест Фінанс Компані», в особі директора Скорик Валентина Вікторівна (надалі - Первісний кредитор), відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіейшн Компані», в особі директора ОСОБА_1 (надалі - Новий кредитор), прийняло на себе право вимоги за Договором відступлення права вимоги № 30/01/17 від « 30» січня 2017 p., (надалі «Основний договір»)

Передбачене Договором відступлення права вимоги за зобов`язаннями Боржника від Первісного кредитора до Нового кредитора визначене в сумі 150 000 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 кой.), у зв`язку з чим ця сума підлягає сплаті Вашим підприємством Новому кредитору.

До Нового кредитора переходять всі права та обов`язки .

Згідно цього повідомлення доводимо до вашого відома, що реєстрація податкових накладних на загальну суму 150 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25000,00 буде проведена Новим кредитором...».

Відповідно до листа направленого ТОВ «Епром-Про» до ТОВ «Гефест Фінанс Компані» наступного змісту:

«...Отримавши повідомлення від ТОВ «Медіейшн Компані» про укладання між вами договору відступлення права вимоги № 30/01/17 від 30.01.2017 року ТОВ «Епром-Про» просить вас перерахувати кошти які були вам перераховані згідно платіжних доручень № 27 від 26.01.2017 року в загальну сумі 90 000,00 в т.ч ПДВ - 15 000,00 за посередницькі послуги , № 31,32 від 27.01.2017 року на загальну суму 60 000,00 в т.ч. ПДВ -10 000,00 за посередницькі послуги на рахунок Нового кредитора.,.».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Непереможна Бізнес Імперія», надалі іменоване «Консультант», в особі Директора Форсюк Сергія Олеговича, діючого на підставі Статуту, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Епром- Про», надалі іменоване «Замовник», в особі Генерального директора Мирутенко Андрія Миколайовича, з іншого боку, які надалі разом іменуються «Сторони», а окремо - «Сторона», уклали цей договір про інформаційне обслуговування від 03.01.2017 №03012017- 11, відповідно до умов якого предметом Договору є інформаційне обслуговування Замовника на предмет середнього ринкового діапазону цін, яке визначається за результатом співставлення порівнянних цін нафтопродуктів України та базисів міжнародних котирувань ARGUS, PLATSS та UPECO (Україна) зіставлення цін проходить в розрізі крупно оптового світового та внутрішнього Українського ринків нафтопродуктів, надалі - «Цінова Інформація», обсяг та порядок надання цінової інформації на електронну адресу зазначено в Додатку № 1 «Графік надання Цінової Інформації», яке є невід`ємною частиною Договору, звіт про виконану роботу надається разом з актом виконаних робіт у кінці кожного поточного місяця, в якому мало місце надання послуги.

ТОВ «Непереможна Бізнес Імперія» (код 40538699) виписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаний директором ТОВ «Непереможна Бізнес Імперія» Форсюк С.О. та директором ТОВ «Епром-Про» Мирутенко A.M. , від 31.01.2017 №4 (посередницькі послуги).

До перевірки та матеріалів справи позивачем надано платіжне доручення від 08.02.2017 №61 на суму 29000 грн.

Згідно картки рахунку 63 за 2017 рік оборот з постачальником ТОВ «Непереможна Бізнес Імперія» відображено в сумі 29 000,00 грн., станом на 31.12.2017 дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

До матеріалів перевірки ТОВ «Епром-Про» надано повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Медіейшн Компані» до ТОВ «Епром-Про», наступного змісту:

«...Повідомляємо Вас про те, що у відповідності до вимог ст.ст. 512 - 519 Цивільного кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Непереможна Бізнес Імперія», в особі директора Форсюк Сегрія Олеговича (надалі - Первісний кредитор), відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіейшн Компані», в особі директора ОСОБА_1, (надалі - Новий кредитор), прийняло на себе право вимоги за Договором відступлення права вимоги № 09/02/17 від « 09» лютого 2017 p., (надалі «Основний договір»)

Передбачене Договором відступлення права вимоги за зобов`язаннями Боржника від Первісного кредитора до Нового кредитора визначене в сумі 29 000 гри. (Двадцять дев`ять тисяч гривень 00 кой.), у зв`язку з чим ця сума підлягає сплаті Вашим підприємством Новому кредитору.

До Нового кредитора переходять всі права та обов' язки.

Згідно цього повідомлення доводимо до вашого відома, що реєстрація податкових накладних на суму 29 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 4 833,33 буде проведена Новим Кредитором...».

Відповідно до листа направленого ТОВ «Епром-Про» до ТОВ «Непереможна Бізнес Імперія» наступного змісту:

«...Отримавши повідомлення від ТОВ «Медіейшн Компані» про укладання між вами договору відступлення права вимоги № 09/02/17 від 09.02.2017 року ТОВ «Епром-Про» просить вас перерахувати кошти які були вам перераховані згідно платіжних доручень № 61 від 08.02.2017 року в сумі 29000,00 в т.ч ПДВ - 4 833,33 за інформаційно-консультаційні послуги на рахунок Нового кредитора...».

Згідно акту перевірки, ТОВ «Епром-Про» по взаємовідносинах з ТОВ «Медіейшн Компані» завищено показник податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 29 833,33 грн., в т.ч. за січень 2017 року на суму 25 000,00 грн., за лютий 2017 року на суму 4 833 гривні.

За змістом акту перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про фіктивність (безтоварність) вказаних господарських операцій між позивачем та вказаними вище підприємствами з огляду на наступне.

Щодо контрагента ТОВ «Техстайл ІНК.»:

- згідно даних ЄРПН має місце зміна виду та умовний продаж товарів;

- неможливо підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності;

- згідно аналізу ЄРПН не встановлено декларування ТОВ «Техстайл ІНК.» будь-яких витрат на оренду приміщення, водо-, тепло-, постачання зв`язок, придбання канцелярських засобів, що могло б свідчити про здійснення господарської діяльності;

- наявна інформація, що підтверджує нереальність фінансово - господарської діяльності згідно Єдиного реєстру судових рішень;

- свідоцтво платника ПДВ анульовано 27.12.2017, причина анулювання 39 - відсутність поставок та ненадання декларацій;

- по ТОВ «Техстайл ІНК.» 29.05.2018 внесені дані до облікової картки суб`єкта фіктивного підприємництва;

- засновника, директора/головного бухгалтера ТОВ «Техстайл ІНК.» згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Щодо контрагента ТОВ «Агро Україна ЛТД»:

- неможливо підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності;

- згідно аналізу Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено декларування ТОВ «Агро Україна ЛТД» будь-яких витрат на водо-, тепло-, постачання зв`язок, придбання поліграфічної продукції, що могло б свідчити про здійснення господарської діяльності;

- не встановлено придбання відповідних послуг із залученням стороннього трудового ресурсу та з експлуатації основних засобів за даними Єдиного реєстру податкових накладних;

- наявна інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень, що підтверджує нереальність фінансово-господарської діяльності.

Щодо контрагента ТОВ «Медіейшн Компані»:

- неможливо підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, необхідних умов для здійснення описаних господарських операцій;

- згідно аналізу ЄРПН не встановлено декларування ТОВ «Медіейшн Компані» будь-яких витрат на оренду приміщення, водо-, тепло-, постачання зв`язок, придбання канцелярських засобів, що могло б свідчити про здійснення господарської діяльності;

- відсутність первинних та інших документів, що підтверджують зміст та обсяг господарських операцій;

- наявна інформація, що підтверджує нереальність фінансово-господарської діяльності згідно Єдиного реєстру судових рішень;

- наявний вирок від 23.06.2018, справа № 757/3074/18-к в Єдиному реєстрі судових рішень;

- по ТОВ «Медіейшн Компані» внесено картку суб`єкта фіктивного підприємництва з ознакою фіктивності - зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження;

- отримано пояснення громадянина ОСОБА_1 , щодо непричетності до створення та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Медіейшн Компані».

Розглядаючи такі доводи відповідача, суд зауважує наступне.

Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.04.2014 у справі №К/800/36098/13.

При цьому, сам по собі факт недекларування контрагентом позивача у поданій податковій звітності результатів таких окремих господарських операцій та/або наявних трудових ресурсів, на думку суду, не впливає на право позивача (покупця) сформувати податковий кредиту, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 30.01.2018 №К/9901/612/18 і №К/9901/630/18.

Крім того, жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність трудових ресурсів, на які посилається відповідач, не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

При цьому, аргументи відповідача ґрунтуються на інформації з АІС «Податковий блок», однак, така інформація не є належним та допустимим доказом у справі, а висновки про відсутність у контрагентів позивача умов для здійснення фінансово-господарської діяльності зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання господарських операцій з позивачем нереальними (безтоварними).

Отже, безпідставними є доводи податкового органу про відсутність у контрагентів позивача управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, та іншого майна, які економічно необхідні для виконання таких робіт, з огляду на те, що жодного доказу суду на підтвердження цієї інформації відповідачем не надано, як і не доведено неможливості контрагентів укладати договори в межах своєї господарської діяльності з іншими суб`єктами господарювання з метою виконання зобов`язань перед товариством (позивачем у справі).

Суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Щодо посилань контролюючого органу на наявність досудових розслідувань, де фігурують контрагенти позивача, а також на протоколи допиту свідків в рамках досудового розслідування (засновника, керівника), суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України).

У ч.1 ст.23 КПК закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №822/551/18, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні.

Поряд з цим, судом встановлено, вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2018 у справі №757/3074/18-к затверджено угоду від 15 січня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва Каніковським В.І. та обвинуваченим ОСОБА_1 про визнання винуватості. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.ч.1, 2 ст.205, ч.ч.1, 3 ст.358 КК України.

Вироком від 12.06.2018 у справі №757/3074/18-к встановлено, незважаючи на те, що ТОВ «Деймос Плюс», ТОВ «Сатурн Глобал», ТОВ «Нептун Трейд», ТОВ «Медіейшн Компані» були зареєстровані на ОСОБА_1 , в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як суб`єкти підприємницької діяльності - юридичні особи, останній сприяв у їх створенні не з метою здійснення господарської діяльності, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, а саме з метою сприяння суб`єктам господарювання реального сектору економіки у мінімізації податкових зобов`язань, шляхом формування незаконного податкового кредиту, внаслідок відображення фіктивних фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Деймос Плюс», ТОВ «Сатурн Глобал», ТОВ «Нептун Трейд», ТОВ «Медіейшн Компані».

Після перереєстрації ТОВ «Деймос Плюс», ТОВ «Сатурн Глобал», ТОВ «Нептун Трейд», ТОВ «Медіейшн Компані`на ім`я ОСОБА_1 , виступивши директором товариств самостійно підприємницьку діяльність не здійснював не укладав правочини з суб`єктами господарювання - резидентами України, які в свою чергу не мали на меті настання реальних наслідків, не користувався печатками товариства, не використовував банківські рахунки товариств, не здійснював перерахування безготівкових грошових коштів по рахунки товариств, не формував податкові зобов`язання та податковий кредит прикриваючись фактом державної реєстрації ТОВ «Деймос Плюс», ТОВ «Сатурн Глобал», ТОВ «Нептун Трейд», ТОВ «Медіейшн Компані», а реєстраційні та установчі документи зазначених товариств передав невстановленій слідством особі на ім`я Олена.

Повторне надання ОСОБА_1 особистих даних, документів, підписання реєстраційних документів ТОВ «Деймос Плюс», ТОВ «Сатурн Глобал», ТОВ «Нептун Трейд», ТОВ «Медіейшн Компані» дало змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, в тому числі: укладати правочини з суб`єктами господарювання - резидентами України, які в свою чергу не мали на меті настання реальних наслідків, користуватися печатками товариств, використовувати банківські рахунки товариств, здійснювати перерахування безготівкових грошових коштів по рахункам товариств, формувати податкові зобов`язання та податковий кредит, що в свою чергу є фіктивним підприємством.

Також, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 у справі №760/3798/17 затверджено угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2017 року між прокурором відділу прокуратури Київської області Хижняком Сергієм Миколайовичем та ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0000054 від 21.02. 2017 року. Визнано ОСОБА_2 винуватим за ст. 205 ч. 1 КК України.

Вироком встановлено: " ОСОБА_2 будучи засновником фіктивного підприємства - ТОВ " Техстайл ІНК.", в період часу з 12.07.2016 по 21.01.2017 забезпечив прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахункам підприємства, складання від його імені як службової особи ТОВ "Техстайл ІНК", фіктивних первинних документів податкової звітності, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість іншим підприємствам та завищенню валових витрат таким суб`єктам господарської діяльності , в результаті чого до Державного бюджету України не надходило коштів у вигляді сплати податків.

При цьому, дії ОСОБА_2 ,який за допомогою невстановленої слідством особи, придбав ТОВ "Техстайл ІНК" ,здійснював в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва ,а саме : відповідно ст.ст. 56,89 Господарського кодексу України , Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців" .

Після перереєстрації ТОВ "Техностайл ІНК" на ОСОБА_2 , невстановлені досудовим слідством особи, з метою прикриття своєї незаконної діяльності, шляхом уникнення контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів, отримали можливість складати фіктивні господарські угоди та інші фіктивні первинні документи".

Суд акцентує увагу, що при наданні оцінки господарській операції між позивачем та вказаними контрагентами суд враховує, що сам факт наявності у позивача видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів, складених з посиланням на поставку товарів (послуг) не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Аналогічна позиція викладена у рішеннях Верховного Суду від 06 червня 2018 року справа №П/811/2247/14, від 04 квітня 2018 року справа №813/1687/17.

Суд вважає, що податкові накладні, що стали підставою для формування податкового кредиту, у випадку їх заповнення не уповноваженими особами не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів (робіт, послуг), а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Статус фіктивного нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа №21-421а11), від 01.12.2015 у справі №21-1661а15, від 02.12.2015 у справі №21-3849а15).

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 23.02.2017 у справі № 805/3424/15-а (№К/800/25505/16) та викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 у справі №826/7047/13-а (К/9901/436/18).

У постанові Верховного Суду України від 27.06.2017 №21-3418а16 висловлена правова позиція, згідно із якою первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв`язку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу або надання послуг, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Стала практика Верховного Суду України (рішення від 22.03.2016 у справі №810/6201/14, від 26.04.2016 №2а-4201/11/2670, від 12.04.2016 №826/17617/13-а тощо, виходить із того, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Отже, вказані обставини не можуть залишитися неврахованим судом, оскільки ознаки фіктивного підприємства несумісні з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

За таких обставин, надані позивачем документи на підтвердження господарських правовідносин з ТОВ «Техстайл ІНК.» та ТОВ «Медіейшн Компані» не є належно оформленими первинними документами, оскільки не відповідають встановленим п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та частини другої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вимогам щодо їх складення і підписання повноважною особою платника податків, тому не можуть бути належним документальним підтвердженням проведення господарських операцій та підставою для формування показників податкової звітності.

Крім того, відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податку права на податковий кредит. Це відповідає самому змісту норм Податкового кодексу України, які надають платнику податку право зменшити податкові зобов`язання на суму податку, сплаченого ним у зв`язку з придбанням товарів (послуг) при здійсненні господарської діяльності. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що у свою чергу презумує здійснення господарських операцій, що є об`єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податку суми податкового кредиту.

Завідома для платника податків відсутність розумної економічної причини щодо певних витрат при здійсненні господарської операції, як правило, виключає підстави для збільшення у податковому обліку витрат та/або податкового кредиту, оскільки таке у більшості своїй свідчить про відсутність ділової мети у такої господарської операції як притаманної риси господарської діяльності. Збитковість окремої господарської операції не є беззаперечним свідченням відсутності ділової мети платника податків при здійсненні цієї операції, оскільки реалізація товару з певними збитками може бути викликана об`єктивними обставинами, як-то: зміна цін на ринку; необхідність його реалізації через загрозу псування; зміна курсу іноземних валют у випадку імпортних та/або експортних операцій тощо.

Натомість, з боку позивача доводів на обґрунтування розумної економічної мети взаємовідносин з ТОВ «Техстайл ІНК.» та ТОВ «Медіейшн Компані» не надано, з огляду на що вбачається недоведеність зв`язку таких витрат із господарською діяльністю позивача, що виключає правомірність формування податкового кредиту на наслідками господарських операцій.

В площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків дійсно відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 статті 77 КАС України). Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

З огляду на вищевикладене, виходячи з наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем не доведено наявності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов`язують можливість правомірного формування спірних сум податкових вигод в частині контрагентів ТОВ «Техстайл ІНК.» та ТОВ «Медіейшн Компані».

Враховуючи вищевикладене, суд в частині вказаних контрагентів погоджується з висновками контролюючого органу щодо здійснення господарської діяльності ТОВ «Епром-Про» без настання правових наслідків, шляхом формального оформлення первинних документів.

Водночас, в іншій частині щодо господарських відносин з ТОВ «Агро Україна ЛТД», відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Інші доводи сторін не спростовують висновки суду.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, розрахунки податкових зобов`язань, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Епром-Про» підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 03.05.2019 № та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 03.05.2019 № в частині визначення позивачу податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 5663 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три) грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1415 (тисячу чотириста п`ятнадцять) грн. 75 коп.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПРОМ-ПРО" задовольнити частково .

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденко, 33/19,Київ,04655, ) № від 03.05.2019р.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденко, 33/19,Київ,04655, ) від 03.05.2019р. № в частині визначення позивачу податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 5663 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три) грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1415 (тисячу чотириста п`ятнадцять) грн. 75 коп.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 12.12.2019.

Суддя С.К. Каракашьян