Справа № 1.380.2019.000974
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000974
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду в частині

05 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.11.2019 року (а.с.162) просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо встановлення позивачу із 01.07.2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 80, а не 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку позивачу з 01.01.2018 року основного розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи із 70, а не 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 року;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.07.2012 року перерахунок розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок із 01.01.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи із 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 року, здійснивши при цьому виплату позивачу перерахованих розмірів підвищення до пенсії та основного розміру пенсії із урахуванням раніше проведених виплат та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою судді від 18.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.

Ухвалою суду від 31.10.2019 року поновлено провадження у справі.

Одночасно з позовною заявою позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання посилається на те, що зменшення позивачу розміру пенсійних виплат на суму підвищення до премії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проведено неправильно саме з вини органу Пенсійного фонду України, на який і покладено обов`язок щодо здійснення такого нарахування та виплати. За таких обставин, вважає, що право позивача щодо перерахунку пенсії є беззаперечним та абсолютним; забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань і воно не може бути обмежено будь-яким строком.

Від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що позивачем заявлено вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії за період з 01.07.2012 року, однак до суду звернувся лише 28.02.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом шестимісячного строку. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску позивачем не надано. З огляду на наведене, просить суд залишити позов без розгляду.

При постановленні ухвали суд враховує таке.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо встановлення ОСОБА_1 із 01.07.2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 80, а не 88% суми грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.04.2012 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 з 01.07.2012 року перерахунок розміру підвищення до пенсії.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем при розрахунку розміру підвищення до пенсії позивача за період з 01.07.2012 року по 31.12.2017 року максимальний її розмір обраховано із вказаного у довідці грошового утримання станом на 01.04.2012 року та виходячи із 80% відповідних сум грошового забезпечення, визначених ст.13 Закону №2262-ХІІ як максимальний відсоток на час цього розрахунку.

Натомість, позивач з такою, як він вважає, бездіяльністю відповідача не погоджується та просить здійснити перерахунок (розміру підвищення до пенсії) з 01.07.2012 року, виходячи із 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року.

Строки звернення до адміністративного суду врегульовано ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в силу вимог ч.ч.1, 2 цієї статті, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених норми положень вбачається, що початком перебігу строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Згідно ч.2 ст.51 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Отже, оскільки пенсія є щомісячним платежем, відтак про порушення свого права позивач дізнався (мав дізнатись), не отримавши такого забезпечення у належному розмірі у серпні 2012 року. Перебіг строку звернення до суду з вимогами про її виплату у певному розмірі за кожен конкретний місяць розпочинається у цьому місяці.

В той же час, з даною позовною заявою позивач звернувся до суду 28.02.2019 року, тобто після закінчення строку, установленого законом.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.04.2018 року у справі №175/1665/17.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з вимогами переглянути розмір встановленого підвищення до пенсії.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, згідно ч.3 цієї статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд враховує, що обов`язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, факт якої має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Натомість, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав та мав можливість знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в т.ч. вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах установленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск установленого ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - про залишення позовних вимог в частині «визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо встановлення позивачу із 01.07.2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 80, а не 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року, та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01.07.2012 року перерахунок розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.04.2012 року» - без розгляду.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу представника позивача на те, що постановою Кабінету Міністрів України №355 передбачено встановлення підвищення до основного розміру пенсії у відсотковому відношенні до основного розміру пенсії, а не перерахунок основного розміру пенсії у зв`язку зі зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення. Підвищення до пенсії, встановлені постановою №355, мають таку ж правову природу, як і підвищення та доплати до пенсії, встановлені учасникам бойових дій, інвалідам війни, жертвам нацистських переслідувань, особам які мають особливі заслуги перед Україною, особам, які мають статус Почесного донора України, сім`ям шахтарів тощо.

Таким чином, безпідставними є покликання представника позивача на відсутність строкового обмеження стосовно виплати пенсії у зв`язку з не проведенням перерахунку. У даному випадку мова йде не про перерахунок пенсії позивача, а про перегляд та встановлення іншого розміру підвищення до пенсії ОСОБА_1 , яке було отримано ним у період з 01.07.2012 року по 31.12.2017 року. Тому строки звернення до суду з зазначеними вимогами застосовуються.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку позивачу з 01.01.2018 року основного розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи із 70, а не 88 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 року, та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок, суд враховує таке.

Згідно ч.3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У спірному випадку спеціальним Законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ч.3 ст.51 цього Закону, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи суд встановив, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв`язку з набуттям чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII, яким внесено доповнення до ст.63 Закону №2262-ХІІ, не проведено з 01.03.2018 року саме з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу.

Тому, право позивача щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог ч.3 ст.51 Закону України №2262-ХІІ.

Відтак, клопотання представника відповідача у цій частині є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в рішеннях від 15.02.2018 року у зразковій справі №Пз/9901/8/18 та від 12.03.2018 року у зразковій справі №Пз/9901/1/18.

Керуючись ст.ст.122, 123, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом - відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду - задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо встановлення ОСОБА_1 із 01.07.2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 80, а не 88% суми грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.04.2012 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 з 01.07.2012 року перерахунок розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із 88% суми грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.04.2012 року - залишити без розгляду.

У задоволенні решти клопотання представника відповідача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду буде складено до 10.12.2019 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 10.12.2019 року.