Справа № 140/3043/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

11 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/3043/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шепталової А.П.,

позивача Кучинської Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (далі - Уповноважена особа Фонду, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не включення інформації про рахунки позивача до повного переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за рахунком № НОМЕР_1 в загальному розмірі 30710,73 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року позивачу ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

18 листопада 2019 року до суду надійшов відзив відповідача (а.с.81-86), клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, а також клопотання про залишення позову без розгляду (а.с.47-49).

18 листопада 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.111-125), а 03 грудня 2019 року - заперечення щодо клопотання про залишення позову без розгляду (а.с.136-144).

Ухвалами суду від 20 листопада 2019 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа); судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11:00 11 грудня 2019 року (а.с.127-128; 129).

У підготовче засідання відповідач та представник третьої особи не прибули, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с.134-135), про поважність причин неприбуття у судове засідання суд не повідомили. Разом з тим, у відзиві відповідач просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Неприбуття відповідача та представника третьої особи у підготовче засідання відповідно до положень частин першої-другої статті 181, частин першої-другої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не створює перешкод для проведення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні вирішувалося клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, заявлене з підстав, визначених статтею 123, пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України - у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом (а.с.47-49). В обґрунтування клопотання відповідач покликався на те, що позивач ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, перебіг якого розпочався з лютого 2017 року і закінчився у серпні 2017 року. Ця обставина була встановлена ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі 140/1832/19 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав. Як встановив суд, позивач знала про порушення своїх прав, свобод та інтересів ще в лютому 2017 року та мала можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого КАС України строку звернення до адміністративного суду, але не скористалася такою за відсутності поважних причин. Зазначена ухвала Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/1832/19 залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року.

Відповідач вважає безпідставним посилання позивача на правову невизначеність, яка стосувалась юрисдикції аналогічних справ, як на поважну причину пропуску строку звернення з позовом до суду, оскільки Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 23 січня 2019 року у справі №761/33816/17 зазначила, що спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Тому на момент звернення позивача у квітні 2019 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом в порядку цивільного судочинства вже існувала чітка позиція з приводу юрисдикції вказаних спорів.

Відповідач вказав на відсутність підстав при відкритті провадження у цій справі для поновлення ОСОБА_1 за її заявою строку звернення до суду з даним позовом; також вважає, що звернення до суду з позовами до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав) відповідно до частини другої статті 45 КАС України є зловживанням процесуальними правами з боку позивача.

У запереченні проти клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з мотивів пропуску нею строків звернення до адміністративного суду позивач ОСОБА_1 вказала, що після того, як позов було залишено судом без розгляду, вона відповідно до частини четвертої статті 240 КАС України не позбавлена права знову звернутися з позовом до суду після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду. Подання позову у справі, яка розглядається, не є зловживанням правами, а базується на більш обґрунтованому посиланні на вагомість причин пропуску строку звернення до суду.

Позивач, заперечуючи доводи відповідача, висловлені у клопотанні про залишення позову без розгляду, вважає, що в ухвалі Волинського окружного адміністративного суду та постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №140/1832/19 не надано належної оцінки її зверненню за захистом порушених прав до суду цивільної юрисдикції, що передувало зверненню до адміністративного суду. Вказала, що вона, вбачаючи своє право на отримання відшкодування за вкладом порушеним внаслідок невизнання зарахованих на банківський рахунок коштів та визнання Уповноваженою особою Фонду банківських транзакцій нікчемними правочинами, зверталася до Луцького міськрайонного суду Волинської області за захистом невизнаних та порушених прав із позовом про визнання правочину дійсним та зобов`язання вчинити дії (справа №161/7302/19) у межах загальної (трирічної) позовної давності. Про необхідність звернення до суду в порядку адміністративного судочинства дізналася з ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2019 року у справі №161/7302/19 та до адміністративного суду звернулася у липні 2019 року. Позивач не погоджується із доводами відповідача про те, що шестимісячний строк звернення до адміністративного суду слід обчислювати з лютого 2017 року - з моменту отримання нею повідомлення про нікчемність правочину, оскільки вважає, що за відсутності повідомлення про не включення інформації про неї до переліку вкладників має право звернутися до адміністративного суду з позовом про зобов`язання вчинити дії щодо подання Уповноваженою особою Фонду додаткової інформації до Фонду про неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, протягом встановленого терміну ліквідації банку, а протиправна бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо вжиття заходів із повернення коштів позивачу є триваючим правопорушенням та обмежується лише завершенням повноважень Уповноваженої особи Фонду внаслідок завершення ліквідації банку. З наведених підстав просила відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала письмово викладені заперечення проти задоволення клопотання відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача з приводу заявленого відповідачем клопотання, перевіривши доводи сторін письмовими доказами, дійшов таких висновків.

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, разом з яким подала заяву про поновлення їй строку звернення до суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суддею позовну заяву залишено без руху, звернуто увагу на пропуск строку звернення до суду з даним позовом та запропоновано вказати інші, ніж у заяві, підстави для його поновлення. Позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій вказала на правову невизначеність, яка стосувалась юрисдикції аналогічних спорів, та попередні процесуальні дії, вчинені для захисту своїх прав, що зумовило звернення до суду з даною позовною заявою з пропуском встановленого частиною другою статті 122 КАС України строку.

Ухвалою від 25 жовтня 2019 року судом відкрито провадження у справі з одночасним вирішенням заяви позивача про поновлення їй строку звернення до суду.

З матеріалів справи встановлено, що 06 червня 2019 року ОСОБА_1 зверталася до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов`язання відповідача внести зміни та доповнення до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шляхом внесення відомостей щодо рахунку № НОМЕР_1 , що належить позивачу, та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача для внесення даних про неї до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, на суму 30710,73 грн (а.с.50-61). Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №140/1832/19 (а.с.62-64), а ухвалою суду від 02 липня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено та задоволено клопотання Уповноваженої особи Фонду про залишення позову без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України (а.с.65-70). Зазначена ухвала суду першої інстанції набрала законної сили на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року (а.с.71-75).

З відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" суду стало відомо, що ОСОБА_1 09 липня 2019 року через канцелярію суду подала позов до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про визнання бездіяльності протиправною щодо не включення інформації про її рахунки до повного переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов`язання Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за рахунком № НОМЕР_1 в загальному розмірі 30710,73 грн.; одночасно подала заяву про поновлення строку звернення до суду (а.с.149-155). Проаналізувавши зміст позовних вимог та враховуючи склад сторін, судом було встановлено, що у провадженні Волинського окружного адміністративного суду знаходиться справа №140/1832/19 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав: ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі №140/1832/19 не набрала законної сили у зв`язку із оскарженням її в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, а тому ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі №140/2125/19 у відкритті провадження відмовлено. Ухвала від 11 липня 2019 року у справі №140/2125/19 позивачем ОСОБА_1 не оскаржувалася та набрала законної сили 27 липня 2019 року (а.с.148).

Звертаючись до суду втретє 11 жовтня 2019 року із даним позовом, позивач ОСОБА_1 не повідомила, а судом не було встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 03 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2019 у справі №140/1832/19 (а.с.145-147).

Станом на день підготовчого засідання Верховним Судом касаційна скарга не розглянута. Не дивлячись на те, що в обох справах дещо інакше словесно сформульовані позовні вимоги, однак по своїй суті предметом спору є визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення рахунку ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов`язання відповідача внести зміни та доповнення (подати додаткову інформацію до Фонду) щодо неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за рахунком № НОМЕР_1 в загальному розмірі 30710,73 грн. Тобто, на момент розгляду цієї справи у провадженні суду касаційної інстанції перебуває справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, який просив застосувати відповідач, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами третьою, четвертою статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом з тим, суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню пункт 3 частини першої статті 240 КАС України, відповідно до якого суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Незастосування цієї норми судом під час вирішення справи, що розглядається, призведе до того, що і судом першої інстанції, і судом касаційної інстанції одночасно надаватиметься правова оцінка дотриманню позивачем строку звернення до суду у спорі між тими самими сторонами, з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також наявності чи відсутності поважних причин для поновлення строку звернення до суду. При цьому суд вважає, що залишення позову без розгляду з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 240 КАС України за таких обставин ніяким чином не свідчитиме про відмову позивачу у доступі до правосуддя та не є порушенням її права на судовий захист, яким вона скористалася шляхом оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку. Відтак, Верховний Суд, відкривши провадження за касаційною скаргою, надасть правову оцінку в питанні щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та у випадку скасування зазначених рішень у справі №140/1832/19 справа підлягатиме вирішенню по суті.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що клопотання відповідача належить задовольнити частково та позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду, але не на підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, а на підставі пункту 3 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись статтями 180, 183, пунктом 3 частини першої статті 240, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2019 року