Справа № 240/11487/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення компенсації та інфляційних нарахувань, зобов`язання нарахувати індексацію компенсації,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області щодо невиплати компенсації за втрачене майно в сумі 181 769,00 грн протягом десяти років;
- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 компенсацію за втрачене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 181 769,00 грн;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області нарахувати ОСОБА_1 індексацію компенсації втраченого домоволодіння за період часу з 2010 року по 2018 рік;
- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 інфляційні нарахування в розмірі 278 106,57 грн.
Ухвалою суду від 11.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач у строк визначений ухвалою про відкриття провадження відзив не подав.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11.09.2008 по справі №2-1861/08 за ОСОБА_1 , визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-17).
Відповідно до акту прийомки втраченого нерухомого майна від 03.10.2008 домоволодіння АДРЕСА_1 було передано на баланс Листвинської сільської ради (а.с.20).
В подальшому, 14.01.2015 постановою Овруцького районного суду Житомирської області по справі №286/8472/14-а зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області донарахувати позивачу грошову компенсацію вартості зданого домоволодіння АДРЕСА_1 с. АДРЕСА_1 району Житомирської області з урахуванням коефіцієнту індексації житлового фонду 1,34 (а.с.25).
Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про нарахування та виплату індексації компенсації втраченого домоволодіння за період часу з 2010 року по 2018 рік у зв`язку з тим, що станом на день подання заяви не виплачено основної суми компенсації у розмірі 181 769 гривень.
Управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області листом від 07.10.2019 №07-05/7129 надано відповідь, що на виконання постанови Овруцького районного суду по справі №286/8472/14-а від 14.01.2015 управлінням збільшено суму компенсації з врахуванням індексу 1,34 за 2009 рік до 243 570,46 грн. Роз`яснено, що управлінням праці не здійснювалась виплата коштів згідно рішень суду, оскільки Законами України "Про Державний бюджет України" та кошторисами видатків кошти на виплату компенсації для управління праці не передбачались.
Крім того, зазначено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243 нарахування та виплата індексації за втрачене майно не передбачена, а тому відсутні законні підстави для проведення індексації компенсації за втрачене майно за 2010-2018 роки (а.с.29).
Вважаючи таку бездіяльність Управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області протиправною, позивач за захистом своїх прав звернувся з вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Згідно зі статтею 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до ч.ч.6,8 ст.4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом.
Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.
За приписами п.1 ч.1 ст.35 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" компенсація громадянам за втрачене у зв`язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.
Згідно з ч.5 ст.35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" порядок виплати компенсацій, передбачених пунктами 1 і 6 частини 1 цієї статті, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами п. 7 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №755 (далі - Положення №755), яке діяло до 28 листопада 2009 року, грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади.
У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 18 листопада 2009 року № 1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території" (далі - Порядок № 1243), яка набрала чинності 28 листопада 2009 року, визнано такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" та затверджено Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території.
Відповідно до п. 1 Порядку №1243 цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв`язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області щодо невиплати компенсації за втрачене майно в сумі 181 769,00 грн та стягнення з управління такої заборгованості, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Вказаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Згідно ч.1 ст.55 Конституції України та п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.
Наведене свідчить, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.
Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом.
Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що не можуть бути задоволені будь-які вимоги позивача з оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які не породжують для нього виникнення, зміну чи припинення жодних прав чи обов`язків, навіть і в тому випадку якщо суд доходить висновку щодо певних порушень при здійсненні посадовою особою функціональних обов`язків при вчиненні таких дій.
У даному випадку суд встановив, що позивач звернувся із позовом бо вважає, що протиправною бездіяльністю відповідача його позбавлено можливості реалізувати, надане та гарантоване державою право, а також встановлене судовими рішеннями.
Позивач зазначає, що це право на отримання грошової компенсації втраченого домоволодіння із нарахуванням індексації з урахуванням коефіцієнту індексу житлового фонду 1,34 встановлено відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 14.01.2015 у справі №286/8472/14-а.
Тобто, спірні правовідносини між позивачем та управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації у Житомирській області вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, у зв`язку з чим, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 17.07.2019 у справі №806/2674/18.
Щодо позовних вимог про нарахування індексації на компенсацію втраченого домоволодіння за період часу з 2010 року по 2018 рік та її стягнення суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 постановлено на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене домоволодіння на радіоактивно забрудненій території, під час дії норм Положення №755 від 15.07.1997.
Постанова Кабінету Міністрів України №1243 від 18.11.2009 набрала чинності з 28.11.2009 і з цього часу почали діяти норми Порядку, в тому числі й щодо тих осіб, що перебувають у черзі.

Згідно Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації, не передбачено здійснення нарахування та виплати індексації вартості домоволодінь громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Враховуючи ту обставину, що позивач поставлений на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у жовтні 2008 року, тобто, до набрання законної сили Порядком №1243, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання провести перерахунок компенсації втраченого домоволодіння з урахуванням індексації вартості втраченого домоволодіння в період з 2010 по 2018 роки не підлягає задоволенню.

Доводи позивача про те, що відмова відповідача виплатити індексацію вартості втраченого домоволодіння є протиправною, оскільки на його думку він має право на отримання компенсації з урахуванням індексації відповідно до ст. 58 Конституції України та Положення №755 суд оцінює критично, зважаючи на те, що позивач фактично просить поширити дію нормативно-правового акту, який втратив чинність на момент спірних правовідносин, що не узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 3 КАС України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2019 року №240/216/19.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області доведено правомірність своїх дій та рішень, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Гетьмана Виговського, 17, м. Овруч, Овруцький район, Житомирська область, 11106. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення компенсації та інфляційних нарахувань, зобов`язання нарахувати індексацію компенсації - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 11 грудня 2019 року.

Суддя Л.А.Шуляк