Справа № 200/14257/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 грудня 2019 р. Справа №200/14257/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, встановлення права власності,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області в частині не надання йому як учаснику антитерористичної операції безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Іллінівську сільську раду Костянтинівського району Донецької області надати йому у власність земельну ділянку (кадастровий номер :15:000:0158) загальною площею 2,0000 га, у тому числі рілля - 2,0000 га, розташовану на землях сільськогосподарського призначення Іллінівської (Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області (за межами населених пунктів) для ведення особистого селянського господарства;

- встановити за ним право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :15:000:0158).

Відповідно до частини 2 стаття 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року (заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria, заява № 7360/76) зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається судом, встановленим законом, орган, який, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 5 вказаного Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позовна заява містить вимоги про визнання протиправними дій (фактично - бездіяльності) суб`єкта владних повноважень та зобов`язання його вчинити дії, - тобто позовні вимоги, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Позивач також просив суд встановити за ним право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :15:000:0158), що не може відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, вирішення позовних вимог про встановлення права власності на земельну ділянку, не належить до юрисдикції адміністративних судів, яка встановлена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України; спір в цій частині підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, позивач об`єднав в одне провадження кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Згідно з частиною 6 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Інше щодо спірних правовідносин законом не встановлено.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу), позовна заява повертається позивачеві.

Керуючись частиною 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, встановлення права власності повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда