Справа № 620/2695/19
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Чернігів Справа № 620/2695/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника позивача Князського О.С.,

представника відповідача Білоног О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ніжинського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Ніжинського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області щодо не встановлення належності ОСОБА_1 до громадянства України;

- зобов`язати Ніжинський міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області прийняти рішення про встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_1 з 24 серпня 1991 року;

- видати довідку про реєстрацію особи громадянином України за формою 44, затвердженою Наказом МВС України від 16.08.2012 №715.

В обґрунтування позову зазначає, що ним до Управління ДМС України в Чернігівській області був наданий повний перелік документів, необхідних для встановлення належності до громадянства України та сплачений платіж за послугу в розмірі 137,75 грн. Однак, на даний час відповідачем не прийнято рішення про встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» та не видана довідка про реєстрацію особи громадянином України за формою 44, затвердженою Наказом МВС України 16.08.2012 № 715, що призводить до порушення його прав на отримання паспорта громадянина України.

Ухвалою судді від 12.09.2019 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Сторонам надано строк для подачі до суду заяв по суті справи.

Ухвалою судді від 05.11.2019 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні було замінено первісного відповідача на належного - Управління ДМС України в Чернігівській області.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивачем не виконано усіх дій, необхідних для прийняття УДМС України в Чернігівській області рішення за його клопотанням про встановлення належності до громадянства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, свідка, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 16.06.1998 він обміняв посвідчення форми №9, виданого замість викраденого в нього та колишньої дружини ОСОБА_2 у 1993 році паспорта СРСР зразка 1974 року із штампом громадянства України, на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , що стверджується частковою копією паспорта громадянина У країни серії НОМЕР_1 , копією Форми №1.

Листом Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області інд. 74.23 вих.№4495 від 24.10.2016 позивача повідомлено про те, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області 16.06.1998 на ім`я ОСОБА_1 Відділом громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Чернігівській області визнано безпідставно виданим, на підставі чого зазначений паспорт громадянина України був вилучений з матеріалів кримінальної справи № 12/15761 (в провадженні Ніжинського міськрайонного суду) 21.02.2006 начальником ВГІРФО Ніжинського МРВ УМВС України в Чернігівській області та в подальшому знищений за інформацією Управління ДМС України в Чернігівській області, яка викладена в листі № 74.01/01-13-Н-482 від 02.12.2016.

Підставою знищення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 за інформацією, яка викладена в постанові помічника Ніжинського міськрайонного прокурора Івашко Л. В. від 10 листопада 2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи зазначений той факт, що він на території України на момент набрання сили Законом України «Про громадянство України» (від 18 січня 2001 року) не проживав, не був зареєстрований та не набув статусу громадянина України.

З метою встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року позивач звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 січня 2018 року, яке набрало законної сили був встановлений юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24.08.1991.

ОСОБА_1 з метою виготовлення паспорта громадянина України звернувся 20.12.2018 до Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявою про оформлення та видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийняти рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.06.2006 №588.

Також, відповідно до п.8 Порядку, була подана заява №2 від 20.12.2018 про встановлення належності до громадянства України, форма якої затверджена Наказом МВС України від 16.08.2012 № 715 та додані до заяви: рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 січня 2018 року про встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24.08.1991 року, довідка Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області інд. 7423 вих. № 2681 від 20.12.2018 про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року позивач перебував в громадянстві колишнього СРСР.

Листом № 7423-292/7423.1-19 від 26.03.2019 Ніжинський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області повернув заяву та додані до неї документи для доопрацювання.

02.05.2019 позивачем до Ніжинського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області була подана заява про усунення недоліків клопотання про встановлення належності до громадянства України.

На даний час відповідачем не прийняте рішення про встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» та не видана довідка про реєстрацію особи громадянином України за формою 44, затвердженою Наказом МВС України 16.08.2012 № 715.

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю позивач звернувся до суду.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 4 Конституції України визначає, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-ІІІ (далі - Закон № 2235-ІІІ) визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 3 вищезазначеного Закону «Належність до громадянства України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

З метою організації виконання Закону № 2235-ІІІ Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 було затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок), який відповідно до Закону № 2235-ІІІ, визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Пунктом 1 Порядку встановлено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку. У випадках, передбачених законодавством України, за подання заяви та інших документів з питань громадянства сплачується державне мито або консульський збір, документ про сплату якого подається разом із заявами та іншими документами з питань громадянства.

Згідно пунктів 2, 3 Порядку заяви з питань громадянства оформлюються: про встановлення та оформлення належності до громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи. Заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Пункт 8 Порядку визначає, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до абзаців один, три пункту 89 Порядку територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

20.12.2018 документи щодо встановлення належності позивача до громадянства України були направлені Ніжинським МВ УДМС України в Чернігівській області до УДМС України в Чернігівській області, як територіальному органу Державної міграційної служби України.

Згідно абзацу першого пункту 90 Порядку територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.

27.12.2018 на виконання наказу ДМС України № 357 та пункту 2 Доручення ДМС України від 13.01.2015 № Д/5/3-15, для здійснення відповідних перевірок та погодження документи щодо встановлення належності позивача до громадянства України були надіслані УДМС України в Чернігівській області до ДМС України (вихідний №7401.3.1-12415/74.3-18).

01.03.2019 документи щодо встановлення належності позивача до громадянства України були повернуті ДМС України до УДМС України в Чернігівській області у зв`язку із тим, що зазначені матеріали не відповідають підпункту б) пункту 8 Порядку, згідно якого, у разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт) (вихідний № 6.4-2282/6-19).

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, позивачем, відповідно до п.8 Порядку, була подана заява №2 від 20.12.2018 про встановлення належності до громадянства України та додані до заяви: рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 січня 2018 року про встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24.08.1991, довідка Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області інд. 7423 вих. № 2681 від 20.12.2018 про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року він перебував в громадянстві колишнього СРСР.

Суд дійшов висновку, що даний пакет документів достатній для прийняття відповідачем рішення про відмову або встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України".

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області в частині не прийняття рішення щодо встановлення належності ОСОБА_1 до громадянства України та зобов`язання відповідача прийняти рішення про відмову або встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_1 з 24 серпня 1991 року.

Щодо вимог про зобов`язання прийняти рішення про встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_1 з 24 серпня 1991 року та видати довідку про реєстрацію особи громадянином України за формою 44, затвердженою Наказом МВС України від 16.08.2012 №715, то вони задоволенню не підлягають, оскільки суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області в частині не прийняття рішення щодо встановлення належності ОСОБА_1 до громадянства України.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області прийняти рішення про відмову або встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_1 з 24 серпня 1991 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 384,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць