Справа № 320/2402/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2402/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області та Вишгородського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області та Вишгородського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області, у якому просили суд:

- зобов`язати Вишгородський районний відділ ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області прийняти та оформити заяви та документи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням (ст.8 ЗУ "Про громадянство України");

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області оформити набуття громадянства України за територіальною ознакою та документувати позивачів довідками про реєстрацію особи громадянами України (ст.8 ЗУ "Про громадянство України") із подальшою видачею паспортів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Центральним міжрегіональним управлінням ДМС у м.Києві та Київській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Єреван Вірменської РСР, про що свідчить свідоцтво про народження від 07.06.1989, місце реєстрації: м.Єреван, Шлюбний палац виконкому Єреванської міськради, нотаріально посвідчений переклад свідоцтва наявний в матеріалах справи (а.с.23).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у м.Єреван Республіка Вірменія, про що свідчить свідоцтво про народження від 03.07.1992, місце реєстрації: м.Єреван, Шлюбний палац, нотаріально посвідчений переклад свідоцтва наявний в матеріалах справи (а.с.22).

У вказаних свідоцтвах про народження зазначено, що батьками позивачів є: батько ОСОБА_3 , національність: вірмен, та мати ОСОБА_4 , національність: вірменка.

На момент народження дітей батько дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був громадянином СРСР, про що свідчить надана копія паспорта громадянина СРСР на ім`я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 , виданого РВВС р-н ім.26-і комісарів м.Єреван (а.с.117).

02.08.2002 року було здійснено обмін паспорта громадянина СРСР на ім`я ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 на паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , який видано Кам`янець-Подільським РВ УМВСУ в Хмельницькій області 22.08.2002 року (а.с.42, 129).

Відповідно до атестату про повну загальну середню освіту від 24.06.2006 серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 закінчив у 2006 році Спеціалізовану школу №210, загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням російської мови з першого класу Оболонського району міста Києва (а.с.113).

Згідно із атестатом про повну загальну середню освіту від 24.06.2009 серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 у 2009 році закінчив Середню загальноосвітню школу №328, загальноосвітній навчальний заклад ІІ та ІІІ ступенів м.Києва (а.с.114).

Відповідно до довідки (замість військового квитка) від 18.12.2008 №418466, виданої Оболонським районним у м.Києві військовим комісаріатом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 24.10.2008 призовною комісією при Оболонському районному у м. Києві військовому комісаріаті визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено здатний у воєнний час по гр.І ст.738 Наказу МОУ від 1999 року №207. Присвоєно військове звання солдат (а.с.47).

Як вбачається з довідки від 12.04.2006 №50/208, виданої Центральним відділом управління м.Єревану поліції Республіки Вірменія, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звертався за громадянством в органи поліції і не отримував паспорт громадянина Республіки Вірменії (а.с.58). Вказана довідка складена російською мовою.

Відповідно до довідки від 13.07.2010 (у перекладі), виданої Арабкірським паспортним відділом паспортно-візового управління поліції Республіки Вірменія, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не видавався паспорт громадянина Республіки Вірменія Арабкірським паспортним відділом паспортно-візового управління поліції Республіки Вірменія (а.с.59). Довідка надана у перекладі з вірменської на українську мову.

Позивачі звернулись до Управління Державної міграційної служби у Київській області із заявами від 17.07.2015, у яких просили надати роз`яснення щодо порядку набуття громадянств України відповідно до підстав, визначених у ст.8 Закону України Про громадянство, оскільки їх батько є громадянином України за фактом свого проживання.

У вказаних заявах позивачі зазначили, що вони не є громадянами Вірменії (а.с.24-25).

Управління Державної міграційної служби у Київській області листом від 28.07.2015 №3.1/1-С-167 повідомило позивачам, що для оформлення громадянства України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про громадянство України позивачам необхідно надати за місцем фактичного проживання такі документи: 1) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; 2) чотири фотокартки (розміром 35 х45 мм); декларацію про відсутність іноземного громадянства для осіб без громадянства; 4) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька позивачів до 24 серпня 1991 року на території України; копію свідоцтва про народження або інші документи, що засвідчують родинні стосунки з батьком, який постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території України (а.с.26).

Вишгородський районний відділ Управління ДМС України в Київській області листом від 14.11.2015 №5169 на запит представника позивачів, адвоката Скорбача О.І., повідомив, що з наданих документів для набуття громадянства позивачами не вбачається, що їх батько ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав на території України до 24.08.1991 року. Для встановлення факту проживання вказаної особи на території України до 24.08.1991 та підстав документованим паспортом громадянина України Управлінням надіслано запит до ГУ ДМС України в Харківській області (а.с.27).

Листами від 12.10.2015 №64/С-5424 та №64/С-5423 Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби повідомив про те, що в базі даних Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України не виявлена інформація про перетинання державного кордону України у період з 06.10.2010 по 30.09.2015 особою без громадянства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60).

Позивачі звертались до Державної міграційної служби України із заявами від 09.02.2016 про визнання їх громадянами України на підставі п.1 ч.1 статті 8 Закону України Про громадянство України (а.с.28, 30).

Управління Державної міграційної служби України в Київській області, у відповідь на вказані заяви, листами від 11.02.2016 №3.1/1-С-27вих та №3.1/1-С-28вих повідомило позивачів про те, що вони не мають законних підстав на оформлення набуття громадянства України у спрощеному порядку (а.с. 29, 31).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з 1990 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14.07.2016 у справі №363/671/16-ц, що набрало законної сили, заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, Республіка Вірменія, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на території України з 01 вересня 1996 року і по теперішній час (а.с.49-50).

Матеріали справи свідчать, що представник позивачів, адвокат Скорбач Олексій Іванович, звернувся із запитом від 27.09.2016 до Вишгородського районного відділу УДМС України в Київській області, в якому повідомив, що рішенням суду було встановлено факт проживання ОСОБА_1 останні 20 років на території України.

У вказаному зверненні зазначено, що оскільки батько позивача ОСОБА_1 має громадянство України, останній також має право набути відповідне громадянство (а.с.32).

Вишгородський районний відділ УДМС України в Київській області листом від 29.09.2016 №2257 у відповідь на вказане звернення, повідомив, зокрема, про те, що відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання судових рішень документи для оформлення набуття громадянства України подаються особисто особою, а не законним представником. У вказаному листі було рекомендовано ОСОБА_2 особисто звернутись до Вишгородського районного відділу УДМС України в Київській області для оформлення документів щодо набуття громадянства України (а.с.33).

Судом встановлено, що представник позивачів звернувся до Вишгородского районного управління УДМСУ в Київській області із адвокатським запитом від 22.12.2016, у якому просив вказати, які саме документи необхідно подати для набуття позивачами громадянства України (а.с.36-37).

У відповідь на вказаний запит Вишгородський районний відділ Управління ДМС України в Київській області листом від 26.12.2016 №20 повідомив адвокату позивачів про те, що позивачами під час подання документів на набуття громадянства не було надано документів, які підтверджують факт постійного проживання їх батьків до 24 серпня 1991 року на території України. У зв`язку з цим, позивачам було рекомендовано надати вказані документи або відповідне рішення суду про законність перебування на території України, засвідчений документ, що підтверджує особу (а.с.38).

У листі від 03.08.2016 №03/03/11501 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області на запит представника позивачів адвоката Скорбача О.І. повідомило про те, що за даними УДМС України в Хмельницькій області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 23.08.2002 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 . Документований 23.08.2002 року Кам`янець-Подільським РВ УМВС України в Хмельницькій області паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 . Також зазначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про громадянство України вказана особа є громадянином України (а.с.39).

Судом першої інстанції встановлено, що батько позивачів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , який видано Кам`янець-Подільським РВ УМВСУ в Хмельницькій області 22.08.2002 року (а.с.42, 129).

Представник позивачів, адвокат Скорбач О.І. звертався до голови Державної міграційної служби України із листами від 19.01.2017 та від 01.02.2017, у яких просив надати роз`яснення, зокрема, щодо того, який правовий статус ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки вони не визнаються громадянами України та не є громадянами Республіки Вірменія, а також притягнути до відповідальності осіб, які порушують права та свободи позивачів, вигадуючи нові правила та перелік документів для набуття громадянства України (а.с.52-54).

Державна міграційна служба України листом від 20.02.2017 №6-1024/3.1-17 на адвокатський запит представника позивачів надала відповідь, в якій зазначило, що батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 постійно проживає на території України з 1988 року. Інформація про проживання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із батьком на території України з указаного періоду у ДМС відсутня. Таким чином, підстави вважати їх громадянами України відсутні.

Натомість, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наприкінці 1992 року прибули на територію України з Республіки Вірменія разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , громадянкою Республіки Вірменія, є підстави вважати їх громадянами Республіки Вірменія.

У вказаному листі зазначено, що брати Свасян, які досягли повноліття та проживають на території України без документів, які посвідчували їх особи та громадянство, повинні насамперед, звернутися до Посольства Республіки Вірменія в Україні для отримання паспортів громадян Республіки Вірменія.

У листі також зазначено, що після цього, а також після продовження строку перебування на території України у них з`явиться можливість подати заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про громадянство України (а.с.51).

Представник позивачів звернувся до голови Державної міграційної служби України Соколова М.Ю. із листом від 15.03.2017, у якому просив надати вказівку керівнику Вишгородської міграційної служби та УДМСУ у Київській області про прийняття документів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для набуття громадянства України та документувати їх паспортами громадян України (а.с.55).

Листом від 12.04.2017 №8-2112/1-17 Державна міграційна служба України на запит представника позивачів повідомила про те, що листом ДМС від 20.02.2017 №6-1024/3.1-17 на його звернення від 19.01.2017 надано вичерпну відповідь (а.с.57).

Управління Державної міграційної служби України в Київській області листом від 07.04.2017 №3.1/1-5341вих на адресу адвоката Скорбача О.І. на адвокатський запит з приводу набуття громадянства України громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , адресованим голові Державної міграційної служби України, повідомило, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 мають всі підстави для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України Про громадянство України, так як їхній батько постійно проживав на території України до 24 серпня 1991 року (а.с.56).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України їхнього батька ОСОБА_5 станом на 24.09.1991 року.

Рішенням Вишгородького районного суду Київської області від 29.03.2017 у справі №363/214/17 заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання в Україні батька заявників ОСОБА_5 станом на 24 серпня 1991 року (а.с.63).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12.07.2017 у справі №363/214/17-ц апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Київській області задоволено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29.03.2017 скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зацікавлена особа Вишгородський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області про встановлення факту постійного проживання (а.с.64-66).

Постановою Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_8 , задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року скасовано. Передано справу №363/214/17-ц на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.67-69).

Постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2018 у справі №363/214/17 апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Київській області в особі начальника Вишгородського районного відділу залишено без задоволення. Рішення Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2017 залишено без змін (а.с.70-71).

Вишгородський районний відділ Центрального міжрегіонального управління ДМС в м.Киві та Київській області на запит представника позивачів від 09.01.2019 листом від 16.01.2019 №153 повідомило про те, що відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області №363/214/17 від 29.03.2017 встановлено факт постійного проживання в Україні батька заявників ОСОБА_5 станом на 24 серпня 1991 року, що не відповідає вимогам Закону України Про громадянство.

У листі вказано, що на даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_2 досягли повноліття та проживають на території України без документів, які б посвідчували їх особу та належність до будь-якого громадянства. Крім цього, не встановлено законність їх перебування на території України. У зв`язку з цим, підстав для прийняття документів на набуття громадянства України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний час не вбачається (а.с.79).

Судом встановлено, що представник позивачів ОСОБА_8 звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області із адвокатським запитом від 23.01.2019, у якому просив, зокрема, надати завірені копії документів, які стосуються правового статуту ОСОБА_1 та ОСОБА_9 за міграційним законодавством України, що вказують на належність до іноземного громадянства або осіб без громадянства (а.с.77).

Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області листом на адресу адвоката ОСОБА_8 повідомило, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за незаконне (нелегальне) проживання та перебування в Україні не притягувались. Щодо правового статусу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то дані особи за обліками ГУ ДМС не значаться, жодні документи, які б посвідчували їх особу та належність до громадянства якої-небудь країни, до підрозділів ДМС особисто ними не подавались (а.с.78).

З матеріалів справи вбачається, що представником позивачів, адвокатом Скорбачем Олексієм Івановичем було подано від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вишгородського районного відділу ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області заяву про набуття громадянства України від 29.01.2019.

У вказаній заяві представник позивачів зазначив про те, що позивачі мають всі підстави для отримання паспортів громадян України через набуття громадянства України за територіальним походженням. До вказаної заяви було додано, серед іншого, копії документів батька позивачів, рішення Вишгородського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2017 №363/214/17 та копію відповідей Управління Державної міграційної служби України в Київській області листом від 07.04.2017 та від 20.02.2017 (а.с.72-76).

Представник позивачів звернувся до Вишгородського районного відділу ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області із адвокатським запитом, в якому просив надати копії запитів та копії всіх відповідей, які були направлені з 09.01.2019 для вирішення питання для оформлення документів для набуття громадянства ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.80).

Вишгородський районний відділ ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області листом від 19.02.2019 №1-28/787-19 повідомив представника позивачів про те, що у відповіді на заяву від 09.01.2019 Вишгородським РВ було роз`яснено підстави та порядок набуття громадянства України відповідно до Закону України Про громадянства України, Указом Президента України від 27.03.2001 №215. У листі вказано, що Вишгородським РВ підстав для прийняття документів на набуття громадянства України вищевказаним громадянам на даний час не вбачається (а.с.81).

Судом встановлено, що представник позивачів адвокат Скорбач О.І. звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області зі скаргою на рішення Вишгородського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС в м.Києві та Київській області від 16.01.2019 та скаргою на ігнорування адвокатського запиту від 06.02.2019, у якій серед іншого, просив скасувати рішення Вишгородського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області від 16.01.2019 та оформити документи на набуття громадянства України ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за територіальною ознакою (а.с.82-84).

Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області листом від 18.03.2019 №8101.4.1-7852/81.3-19, розглянувши вказану скаргу, повідомило про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають всі підстави для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про громадянства України так як їх батько постійно проживав на території України станом до 24 серпня 1991 року (а.с.85).

З матеріалів справи вбачається, що представник позивачів адвокат Скорбач О.І. звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області із повторною скаргою від 26.03.2019 (а.с.86).

Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області, розглянувши вказану скаргу, листом від 23.04.2019 №8101.9.1-14093/81.1-19 повідомило представника позивачів, що за інформацією Вишгородського РВ ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають на території України без паспортного документа та буд-якого іншого документа, які б посвідчували їхню особу та законність перебування.

Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29.03.2017 №363/214-17 встановлено факт постійного проживання в Україні громадянина ОСОБА_5 (батько заявників) станом на 24.08.1991.

У листі вказано, що питання стосовно оформлення набуття громадянства України може бути вирішене лише після подання всіх необхідних документів до територіального підрозділу ДМС України за місцем фактичного проживання та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Проте, громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 особисто як то передбачено п.5 Порядку провадження за заявами і подання з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заяву та інші документи з приводу оформлення набуття громадянства не подавали, рішення з цього питання Вишгородським районним відділом Центрального міжрегіонального управління ДМС в м.Києві та Київській області не приймалось (а.с.88).

Не погоджуючись із діями відповідачів щодо відмови набуття ОСОБА_7 та ОСОБА_6 громадянства України та невидачі паспортів громадян України, позивачі звернулись з даним позовом до суду із вимогами про зобов`язання вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України Про громадянство України від 18.01.2001 № 2235-III (далі Закону №2235).

Статтею 6 Закону №2235 передбачені підстави набуття громадянства України, відповідно до якої громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.

Частиною 1 ст.8 Закону №2235 визначено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно з ч.7 ст.8 Закону №2235 датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360, визначено, що Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з пп.4 та 10 п.4 Положення ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає відповідно до законодавства рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування; здійснює оформлення і видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, тимчасово затримує та вилучає такі документи у передбачених законодавством випадках.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі-Порядок №215, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 розділу І Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Пунктом 4 розділу І Порядку №215 визначено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи в Україні.

Пунктом 5 розділу І Порядку №215 передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.

За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.

Пунктом 27 розділу ІІ Порядку №215 передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Так, згідно з п.24 розділу ІІ Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів: декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Пунктом 92 розділу IV Порядку №215 встановлено, що територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням.

Згідно з п.93 розділу IV Порядку №215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акта громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

Пунктом 94 розділу IV Порядку №215 визначено, що територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Відповідно до п.117 розділу V Порядку №215 у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України.

Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, а також врахувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачі в силу вимог ст.8 Закону України Про громадянство України мають право набути громадянство України за територіальним походженням, оскільки їхній батько ОСОБА_3 проживав до 24.08.1991 на території, яка була визнана територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України.

Оцінюючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що відповідач в своїй апеляційній скарзі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, разом з тим вважає, що Київським окружним адміністративним судом не було надано оцінки незаконному проживанню позивачів на території України протягом 10-12 років.

Однак, судова колегія вважає такі твердження безпідставними та такими, що не містять жодних належних обґрунтувань. Більш того, наведені обставини не були підставою для відмови позивачам в оформленні набуття громадянства.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо недотримання позивачами вимог Порядку №215 у зв`язку із поданням відповідних документів через свого представника та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність у позивачів документів, які посвідчують їх особу та документів про їхнє проживання на території України, в даному випадку має бути розцінене саме як поважна причина в розумінні абз.2п.5 розділу І Порядку №215, яка надає можливість позивачам подати документи для оформлення набуття громадянства за територіальним походженням через свого представника.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: