Справа № 1.380.2019.003790
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.003790
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

13 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шиц А.А.,

представника відповідача Іванського В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІНС» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІНС» до Головного управління ДПС у Львівській області, в якій позивач просив суд, із врахуванням уточнених позовних вимог:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №3249 від 29.05.2019 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ФЕЛІНС» (код ЄДРПОУ - 41854853);

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №4313 від 18.07.2019 року «Про поновлення перевірки ТОВ «ФЕЛІНС» (код ЄДРПОУ - 41854853).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІНС» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів відмовлено повністю.

У подальшому, представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. До заяви представником позивача додано докази на підтвердження витрат на правничу допомогу.

12.12.2019 року представник відповідача подав до суду відзив на заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат.

Представник позивача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення заперечив та просив у її задоволенні відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3)судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

За правилами частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5)пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною першою статті 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 статті 134 КАС України).

Питання щодо розподілу судових витрат регулюється, зокрема, статтею 139 КАС України.

Так, згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІНС» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів було відмовлено повністю.

В той же час, у разі відмови позивачу у задоволенні позовної заяви, питання щодо розподілу понесених ним судових витрат не підлягає вирішенню в порядку статті 139 КАС України. Витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, у випадках, зокрема, повного або ж часткового задоволення позову.

При відмові в задоволенні позовних вимог, КАС України виключає можливість стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвокату, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.

Відповідно до ч.4 ст.252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, суд приходить висновку, що правові підстави для ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат відсутні, а відтак, заява представника позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІНС» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 грудня 2019 року.