Справа № 640/17061/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р. № 640/17061/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся Окружного адміністративного суду м. Києва за позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вимога державного виконавця є протиправною, оскільки така винесена після закінчення відповідного виконавчого провадження за фактом добровільного виконання рішення суду.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 16.09.2019р. передано дану адміністративну справу до Харківського окружного адміністративного суду для розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року було прийнято справу до розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року по справі № 820/3247/18, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Харківській області, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, треті особи - Національна поліція України, Департамент поліції охорони було частково задоволено.

Суд вирішив, серед іншого: зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, в місячний строк, прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 23.11.2017 року; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надіслати вказане рішення із зазначеними документами ОСОБА_1 та керівникові Управління поліції охорони в Харківській області, а також, у строк не пізніше двох місяців з дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити та перерахувати на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошові кошти в сумі 336 800 грн. 00 коп. (триста тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок), необхідні для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Харківській області на особистий рахунок ОСОБА_1 .

На виконання вказаного рішення 05.09.2019 року МВС України було затверджено відповідний висновок та листами від 14.06.2019 року такий надіслано ОСОБА_1 та керівникові Управління поліції охорони в Харківській області.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.08.2018 року було відкрито виконавче провадження № 57103274 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду № 820/3247/18, що виданий 09.08.2019 року про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України надіслати вказане рішення із зазначеними документами ОСОБА_1 та керівникові Управління поліції охорони в Харківській області, а також, у строк не пізніше двох місяців з дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити та перерахувати на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошові кошти в сумі 336 800 грн. 00 коп. (триста тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок), необхідні для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Харківській області на особистий рахунок ОСОБА_1 .

МВС України листом від 24.06.2019 року № 12/6-3014 повідомило Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про фактичне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду № 820/3247/18 та просило закінчити виконавче провадження № 57103274 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", до якого додано відповідні докази.

Державним виконавцем 11.07.2019 року в рамках ВП № 57103274 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з огляду на приписи п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження".

В подальшому, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. 21.08.2019 року складена вимога в рамках ВП № 57103274 за змістом якої державний виконавець вказував про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду № 820/3247/18 є невиконаним в частині виділення та перерахунку на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошових коштів в сумі 336 800 грн. 00 коп. (триста тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок), необхідних для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Харківській області на особистий рахунок ОСОБА_1 .

Відділ вимагав про негайне виконання вимог виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду № 820/3247/18 та повідомлення його про виконання в триденний термін.

Після отримання МВС України вказаної вимоги 29.08.2019 року, останнє звернулось у судовому порядку для її оскарження з додержанням десятиденного терміну, встановленого ст. 287 КАС України.

Підставою виникнення спору стало винесення вказаної вимоги після закінчення виконавчого провадження.

По суті позову суд зазначає наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" ( надалі -Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей ( ч.5 ст.26 Закону).

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно ч.4 ст.18 Закону, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно абз.2 ч.1 ст.40 Закону, виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.41 Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Розглядаючи вказану справу, суд вказує, що спірна вимога була винесена в рамках закінченого постановою від 11.07.2019 року виконавчого провадження № 57103274.

При цьому, доказів скасування постанови про закінчення ВП № 57103274 та відновлення виконавчого провадження суду відповідачем, на виконання приписів ч.2 ст.77 КАС України, не надано.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року про відкриття провадження було, серед іншого, запропоновано відповідачу надати всі наявні докази в обґрунтування своєї позиції та встановлено відповідний строк для вчинення зазначених дій.

За змістом приписів ч.9 ст.80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин суд може, серед іншого, розглянути справу за наявними в ній доказами.

Судом було здійснено перевірку відповідних відомостей з ЄДРСР в режимі повного доступу та встановлено, що ОСОБА_1 , як стягувач у ВП № 57103274 з позовом про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження не звертався.

Відтак, в рамках ВП № 57103274 після його закінчення державний виконавець не мав законних підстав для винесення вимоги.

У вимозі державний виконавець фактично наголошує на невиконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду № 820/3247/18 в частині виділення та перерахунку на рахунок Управління поліції охорони в Харківській області грошових коштів в сумі 336 800 грн. 00 коп. (триста тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок), необхідних для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Харківській області на особистий рахунок ОСОБА_1 .

Однак, ключовим моментом спору та його підставою є суто процесуальні порушення відповідачем норм Закону України "Про виконавче провадження", а не обставини належного чи неналежного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 не здійснюється, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналізуючи вищевказану норму права, суд приходить до висновку, що судовий збір, сплачений суб`єктом владних повноважень за подання позовної заяви, з відповідача не стягується навіть у тому разі, коли відповідачем також є суб`єкт владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольца, буд. 10,м. Київ,01601, ) до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. щодо направлення на адресу Міністерства внутрішніх справ України вимоги від 21.08.2019 року після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 57103274 від 11.07.2019 року. Визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. від 21.08.2019 року у виконавчому провадженні № 57103274.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.