Справа № 1.380.2019.004550
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004550
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Пустомитівської райдержадміністрації

про визнання протиправним акту, зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною відповідь Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації від 24.05.2019 № 07-1897, зобов`язати Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної адміністрації знизити оплату житлової площі та комунальних послуг на 50 процентів в межах норм, передбачених чинним законодавством.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.05.2019 нею подано звернення до Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної адміністрації з проханням встановити їй пільгу по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 50% в межах норм, передбачених чинним законодавством як реабілітованій особі, у відповідності до п.4 ч.4 ст.6 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». 24.05.2019 позивач отримала відповідь № 07-1897, у якій зазначено, що позивач не має права на пільги, оскільки ОСОБА_1 реабілітована по статті 3 Закону, а пільги передбачені для громадян, які реабілітовані по статті 1 Закону.

Позивач зазначає, що стаття 6 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» не передбачає надання пільг по оплаті житлово-комунальних послуг виключно особам, які були реабілітовані у відповідності до статті 1 даного закону, а також не містить положень про відмову в наданні цього права на підставі реабілітації у порядку, визначеному статтею 3 вищезазначеного акту. Статті 1 та 3 закону не встановлюють порядок реабілітації. Дана процедура міститься у стаття 7 та 8 Закону «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» і вони не регламентують існування окремого порядку реабілітації по статтях 1 і 3 закону. Натомість аналізований нормативно-правовий акт в пункті 4 частини 4 статті 6 вказує на те, що в разі, коли реабілітована відповідно до цього закону особа стала особою з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонером, їй надається також право на зниження оплати житлової площі та комунальних послуг на 50 процентів в межах норм, передбачених чинним законодавством

Згідно ухвали від 25.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 07-3659 від 08.10.2019, у якому зазначає, що позивач реабілітована за статтею 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», що підтверджується довідкою, виданою Управлінням внутрішніх справ Виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 19.06.1991 № 4/5-20627 та довідкою Управління внутрішніх справ України у Львівській області від 13 березня № 4/4-252. Позивач не мала права на пільги, визначені статтею 6 Закону, оскільки не відносилась до категорії осіб, реабілітованих відповідно до статті 1 Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» Закон України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» викладено у новій редакції і згідно вказаного закону зі внесеними змінами пільговик ОСОБА_1 визнана дитиною репресованої особи згідно з пунктом 2 статті 1-3 цього закону. Згідно з пунктом 4 статті 1-4 вказаного закону ОСОБА_1 не є реабілітованою особою, а відноситься до категорії осіб, потерпілих від репресій.

Відповідно до ухвали від 28.10.2019 замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 21.11.2019.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначає, що жодним нормативним актом не передбачено норм оновленої процедури реабілітації чи повторного надання статусу особам, які вже визнані реабілітованими особами та яким видано відповідні посвідчення.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Згідно протокольної ухвали від 21.11.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 10.12.2019.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 08.05.2019 звернулась до Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної адміністрації з зверненням, у якому просила встановити їй пільгу по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 50% як реабілітованій особі, у відповідності до п.4 ч.4 ст.6 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

24.05.2019 Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації надало Тибінці С.В. відповідь № 07-1897, у якій зазначено, що позивач не має права на пільги, оскільки ОСОБА_1 реабілітована по статті 3 Закону «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», а пільги передбачені для громадян, які реабілітовані по статті 1 Закону.

Стаття 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» від 17 квітня 1991 року № 962-XII, у редакції на час надання позивачу статусу реабілітованої особи, передбачала: реабілітувати всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з

куркульством,противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім`ями.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» 13 березня 2018 року № 2325-VIII назву вказаного закону викладено у новій редакції «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Стаття 6 вказаного закону у новій редакції, передбачає, зокрема, якщо реабілітована відповідно до цього Закону особа стала особою з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонером, їй надається також право на зниження оплати жилої площі та комунальних послуг на 50 процентів в межах норм, передбачених чинним законодавством.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є реабілітованою особою у відповідності до статті 3 Закону УРСР від 17.04.1991 «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», у редакції, яка діяла на час надання особі статусу реабілітованої особи, що підтверджується довідкою, виданою Управлінням внутрішніх справ Виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 19.06.1991 № 4/5-20627 та довідкою Управління внутрішніх справ України у Львівській області від 13 березня 1996 № 4/4-252.

Відповідно до статті 6 Закону від 17.04.1991 у новій редакції, позивач, як реабілітована відповідно до вказаного закону особа, має право на зниження оплати житлової площі та комунальних послуг на 50 процентів в межах норм, передбачених чинним законодавством.

Відповідач безпідставно покликається на вказану статтю у редакції, яка є нечинною на час звернення позивача до відповідача та розгляду справи. Вказана стаття передбачала дані пільги лише для осіб, який було реабілітовано на підставі ст. 1 вказаного закону. Однак, застосуванню підлягає норма у діючій редакції, яка встановлює право на пільги для всіх осіб, яких реабілітовано відповідно до Закону 17 квітня 1991року № 962-XII.

Також суд не приймає до уваги покликання відповідача на відсутність у ОСОБА_3 посвідчення єдиного зразка виданого за місцем проживання виконавчими органами відповідних сільських, селищних, міських рад, у тому числі обраними об`єднаними територіальними громадами, у підтвердження права на пільги, оскільки відсутність нової форми посвідчення не може бути перешкодою для отримання позивачем передбачених законом пільг.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач вимог позову не спростував.

Позов слід задоволити. Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації, викладену у листі від 24.05.2019 № 07-1897, у наданні ОСОБА_1 пільг по оплаті житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» 17 квітня 1991року № 962-XII. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 пільги по оплаті житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991років» 17 квітня 1991 року № 962-XII.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації, викладену у листі від 24.05.2019 № 07-1897 у наданні ОСОБА_1 пільг по оплаті житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» 17 квітня 1991року № 962-XII.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 пільги по оплаті житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991років» 17 квітня 1991 року № 962-XII.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації (81100, м. Пустомити, вул. Грушевського, 11) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.12.2019.

Суддя Крутько О.В.