Справа № 200/12664/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 р. Справа№200/12664/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо не призначення пенсії за віком з 04 вересня 2018 року, зобов`язання призначити пенсію за віком з 04 вересня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на пенсію за віком, з 17.09.2019 року значиться на пенсійному обліку відповідача.

27 вересня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, оскільки досягла віку 58 років 6 місяців та мала страховий стаж 25 років 2 місяці 8 днів.

Однак на час звернення, рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.12.2018 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що до страхового стажу не можуть бути враховані періоди роботи, за зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.05.1978 року, оскільки прізвище позивача та її по-батькові в документах, що підтверджують страховий стаж не відповідають паспортним даним.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.05.2019 року у цивільній справі № 235/1839/19 за заявою ОСОБА_1 встановлено юридичний факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 26.05.1978 року.

Згідно з вказаним судовим рішенням спірні періоди роботи були враховані управлінням до страхового стажу, однак пенсія була призначена не з дати первинного звернення, а з 17 вересня 2019 року, що підтверджується повідомленням від 25.09.2019 року № 23730/04/25.

18 вересня 2019 року позивач звернулася до управління з заявою про призначення пенсії з дня першого звернення 27 вересня 2018 року.

Листом відповідача від 23.09.2019 року № 23443/02/05 їй було відмовлено у задоволенні вимог в призначенні пенсії з дати, коли виникло право на призначення пенсії. Зокрема, в листі управління зазначено, що призначити пенсію з моменту звернення 27 вересня 2018 року неможливо, оскільки рішення суду стосується лише встановлення факти належності позивачу трудової книжки, архівних довідок та свідоцтва про навчання.

Позивач не погоджується з такими діями управління, що послужило причиною звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 14 листопада 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року розгляд справи відкладено на 10 грудня 2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідачем надано письмовий відзив від 06.12.2019 року (а.с. 24-26). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 27.09.2018 року позивач звернулася в управління з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.12.2018 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що до страхового стажу не можуть бути враховані періоди роботи, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.05.1978 року, оскільки прізвище та по-батькові в документах, що підтверджують страховий стаж не відповідають паспортним даним позивача.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.05.2019 року у цивільній справі № 235/1839/19 за заявою ОСОБА_1 встановлено юридичний факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 26.05.1978 року, архівних довідок та свідоцтва про навчання. Однак, питання щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.09.2018 року про призначення пенсії з урахуванням встановленого факту належності документів перед судом не ставилося.

17 вересня 2019 року позивач вдруге звернулася до управління з заявою про призначення пенсії за віком, яку було задоволено та призначено пенсію з дати повторного звернення - 17 вересня 2019 року.

Зазначає, що позивач вперше звернувся до управління з заявою про призначення пенсії не 04 вересня 2018 року, як вказано у позові, а 28 вересня 2018 року.

З зазначених причин відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 (а.с. 6-7). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 27.09.2018 року позивач вперше звернулася до відповідача із заявою № 7710 про призначення пенсії за віком з доданими документами, оскільки досягла віку 58 років 6 місяців та мала необхідний страховий стаж (а.с. 33-34).

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.12.2018 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що до страхового стажу не можуть бути враховані періоди роботи, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.05.1978 року, оскільки прізвище та по-батькові в документах, що підтверджують страховий стаж не відповідають паспортним даним позивача (а.с. 35-36).

З підстав відмови у призначенні пенсії позивач звернулася до суду. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.05.2019 року у цивільній справі № 235/1839/19 за заявою ОСОБА_1 встановлено юридичний факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 26.05.1978 року, архівних довідок та свідоцтва про навчання (а.с. 9-10).

Позивач звернулася до управління з заявою від 17.09.2019 року стосовно призначення пенсії з дати первинного звернення (а.с. 11), однак листом від 23.09.2019 року № 23443/02/25 їй було відмовлено, оскільки рішення суду стосується лише встановлення факту належності їй трудової книжки, архівних довідок та свідоцтва про навчання (а.с 13), проте з 17.09.2019 року було призначено пенсію за віком, про що свідчить повідомлення відповідача від 25.09.2019 року № 23730/04/25 (а.с. 12).

Фактично, відповідач вказаним листом відмовив позивачу у призначенні пенсії з дати первинного звернення, тобто дати коли у позивача виникло право на пенсію за віком.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо призначення пенсії ОСОБА_1 не з дати первинного звернення, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Позивач на дату первинного звернення досягла 58 років 6 місяців та мала стаж 25 років 02 місяці та 08 днів, про що зазначено у повідомленні відповідача від 25.09.2019 року № 23730/04/25.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Судом встановлено, що вперше позивач звернулася до управління своєчасно, досягнувши встановленого законом віку та маючи, передбачений статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж. Дана обставина не спростовується сторонами, а відтак, мала право на пенсію за віком з дати первинного звернення.

Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

З заявою про призначення пенсії позивач звернулася до відповідача 27.09.2018 року, отже, саме з цієї дати вона мала право на призначення пенсії за віком.

Встановлення факту належності позивачу документів судовим рішенням не змінює дату набуття позивачем права на отримання пенсії та не свідчить про додаткове надання документів управлінню. Доказів надіслання позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів управлінням не надано.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що питання щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.09.2018 року про призначення пенсії з урахуванням встановленого факту належності документів перед Красноармійським міськрайонним судом не ставилося, оскільки вказана категорія справ з 15.12.2017 року предметно підсудна окружним адміністративним судам за приписами ст. 19 та 20 КАС України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Потенційний обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень відповідача також означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.

Враховуючи, що відповідач не надав суду достатніх доказів, які б спростували позицію та доводи позивача, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова призначити пенсію позивачу з дати її первинного звернення до управління є неправомірною.

При цьому, позивач в прохальній частині позову помилково вказала дату первинного звернення до відповідача 04 вересня 2018 року, хоча в тексті позову зазначає, що вперше звернулася з заявою 27 вересня 2019 року. Відтак, саме з цієї дати позивач мала право на призначення пенсії за віком.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 27 вересня 2018 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 27 вересня 2018 року та виплатити пенсію за період з 27 вересня 2018 року по 16 вересня 2019 року.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 11 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова