Справа № 580/2685/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2685/19 Головуючий у І інстанції - Руденко А.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Яна Іванівна про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії щодо виплати спадкоємцю одноразової грошової допомоги поліцейського, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Яна Іванівна, в якій просила:

- визнати неправомірною відмову щодо задоволення заяви ОСОБА_2 від 31.01.2017 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням ним службових обов`язків в органах внутрішніх справ;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не підготовлення висновку про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 від 31.01.2017 року;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не прийняття рішення про виплату ОСОБА_2 та його спадкоємцю ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням ОСОБА_2 службових обов`язків в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати відповідача вирішити питання щодо проведення виплати спадкоємцю померлого ОСОБА_2 - його матері ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_2 внаслідок травми, пов`язаної з виконанням ним службових обов`язків в органах внутрішніх справ.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року позовну заяву повернуто Позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу судді про повернення позовної заяви та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення суддею суду першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, Позивач зазначає, що наявність у Позивача інформації про порушення її прав (лист ГУНП у Черкаській області від 05.04.2018 року стосовно підстав невиплати одноразової грошової допомоги покійного сина ОСОБА_2 ) лише вказує на формальний початок спливу шестимісячного терміну позовної давності, однак жодним чином не свідчить про пропущення без поважних причин терміну давності для отримання одноразової грошової допомоги. Адже Позивач не займала пасивну позицію у захисті своїх порушених прав та як скаржник неодноразово зверталась в позасудовому порядку в різні органи державної влади, народних депутатів та безпосередньо до Міністра внутрішніх справ України, з приводу обставин невиплати їй одноразової грошової допомоги після смерті сина та неодноразово просила поновити її права шляхом виплати вказаної матеріальної допомоги. На останню скаргу Позивача на гарячу лінію МВС України з боку відповідача було надано остаточну письмову відмову від 07.08.2019 року про неможливість проведення виплати одноразової грошової допомоги.

Учасниками справи відзиви на апеляційну скаргу не подавались.

За приписами ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини 1 статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, то позовна заява повертається позивачеві (п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення про повернення позовної заяви з підстав не усунення недоліків суд має ретельно перевірити, чи отримана позивачем ухвала про залишення позову без руху у строк, достатній для її виконання, та чи забезпечена позивачу можливість для усунення недоліків, на які вказав суд, тривалість строку, який у кожному конкретному випадку повинен встановлюватись з урахуванням характеру недоліків та реальної можливості виправлення недоліків з дня отримання позивачем ухвали.

Статтею 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм випливає, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Повернення позову відбувається після залишення позову без руху у разі якщо позовну заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Водночас, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано Позивачу десятиденний строк з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску;

- оригіналу документу про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. або доказів на підтвердження незадовільного майнового стану.

Позивач на усунення недоліків позовної заяви надала квитанцію про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. та заяву про поновлення строку звернення до суду.

В заяві про поновлення строку звернення до суду Позивач зазначила, що наявність у неї інформації про порушення її права згідно листа Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.04.2018 року вказує лише на формальний початок спливу шестимісячного строку звернення до суду, однак не свідчить про його пропуск без поважних причин, оскільки Позивач у зв`язку з юридичною необізнаністю неодноразово зверталась в позасудовому порядку до різних органів державної влади, народних депутатів та до Міністерства внутрішніх справ України. Позивач усвідомила відсутність позасудових механізмів вирішення спору після ознайомлення з відповіддю від 07.08.2019 року на її скаргу на гарячу лінію Міністерства внутрішніх справ України.

14.02.2018 року приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Шипович Я.І. був направлений Відповідачу запит № 53/02-14 щодо недоотримання грошових коштів померлим ОСОБА_2 , а саме невиплаченої грошової компенсації за поранення під час служби в органах внутрішніх справ. Однак, вказаний запит на час звернення позивача до суду так і не був виконаний.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів зазначає про триваючий характер порушення прав, свобод та законних інтересів позивача, що полягає в не підготовці висновку про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 від 31.01.2017 року та не прийнятті рішення про виплату ОСОБА_2 та його спадкоємцю ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням ОСОБА_2 службових обов`язків в органах внутрішніх справ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала судді суду першої інстанції про повернення позовної заяви є передчасною, оскільки суддею суду першої інстанції не було з`ясовано обставини, які мають значення для справи.

Крім цього, колегія суддів зауважує на тому, що поважними причини пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви, чим фактично позбавив останню можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив її права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування суддею суду першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді суду першої інстанції скасуванню на підставі пункту 1 частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України з направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко