Справа № 243/2264/19
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року справа №243/2264/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г.,

суддів Арабей Т.Г., Блохіна А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти № 5 Батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Савченка Сергія Анатолійовича на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2019 року в справі № 243/2264/19 (головуючий І інстанції Гончарова А.О., повний текст рішення складено та підписано 18 березня 2019 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 5 Батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Савченка Сергія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 5 Батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Савченка Сергія Анатолійовича (далі - відповідач, поліцейський) із позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 03.03.2019 серії ДП18 № 595781, винесену в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він не порушував пункту 12.4. Правил дорожнього руху, а поліцейський під час складання оскаржуваної постанови грубо порушив встановлені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 1-6).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2019 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого скасовано постанову від 03.03.2019 серії ДП18 № 595781 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задовленні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що порушення ОСОБА_1 п. 12.4. Правил дорожнього руху зафіксовано та підтверджено сертифікованим лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000800). Також поліцейський наголошує, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності було дотримано усіх прав особи, які визначені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.ст. 55, 59, 63 Конституції України.

Таким чином висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови від 03.03.2019 серії ДП18 № 595781 є хибними (а.с. 51-59).

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Згідно з матеріалами справи 03 березня 2019 року інспектором роти № 5 Батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Савченком С.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 595781. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за вчинення порушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що він, керуючи автомобілем «Toyota-Corolla», державний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 12.4. Правил дорожнього руху, а саме, порушив швидкісний режим руху в населеному пункті.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного порушення та наголошуючи на порушенні відповідачем ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Пунктом 12.4. розділу 12 Правил встановлено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За приписами ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 8 КупАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до чистин першої та другої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (п. 8 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з частинами 2-3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Дослідивши наявну в матеріалах справи постанову від 03.03.2019 серії ДП18 № 595781 суд апеляційної інстанції встановив, що додатками до постанови є відео з боді-камери ВІ0105, а також фотоматеріали TruCam. Відеозапис з боді-камери та роздруківку фотофіксації порушення засобом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000800 ) поліцейський надав до суду першої інстанції разом з відзивом на адміністративний позов. Також до відзиву додано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 25.09.2018 № 22-01/11928, Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/-2903-2012 та Експертний висновок від 27.09.2018 № 04/02/03-3008, які підтверджують, що засіб TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000800 ) та всі матеріали з нього є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73-74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, наявною в матеріалах справи роздруківкою фотозображення із засобу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000800 ) підтверджено, що автомобіль марки «Toyota», державний номер НОМЕР_3 , на який наведено пристрій, рухався 03.03.2019 в населеному пункті с. Циганське Полтавської області зі швидкістю 123 км/год при допустимій швидкості руху 50 км/год.

Отже, наявність події адміністративного правопорушення як обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності підтверджена матеріалами справи.

Надаючи оцінку діям співробітників поліції, суд дослідив відеозапис з боді-камери ВІ0105, який наявний в матеріалах справи на носії CD-диск. Відеозаписом підтверджені наступні фактичні обставини розгляду поліцейським справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, ОСОБА_1 сам підійшов до співробітників поліції та повідомив, що розуміє своє порушення, але він є спортивним тренером та дуже поспішає на зважування (позначка часу на записі 14:26).

Враховуючи позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейський погодився винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності якомога швидше та попросив пред`явити документи, передбачені п. 2.4. Правил.

Відеозаписом підтверджено, що позивач не заявляв будь-яких заперечень проти дій поліцейських та лише висловив занепокоєння з приводу тривалості складання постанови. Зокрема, ОСОБА_1 не просив надати йому можливість скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, або пред`явити сертифікаційні документи на засіб вимірювання TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000800 ).

Також відповідно до відеозапису, з огляду на прохання позивача скласти постанову якомога швидше, поліцейський звернув увагу ОСОБА_1 , що на зворотному боці копії постанови від 03.03.2019 серії ДП18 № 595781 наведено передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, після чого позивач поставив свій підпис у відповідній графі та отримав копію постанови (позначка часу на записі 14:40).

Таким чином, суд дійшов висновку, що розглядаючи справу про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейським дотримано балансу між процесуальними вимогами, встановленими законодавством, та суб`єктивними обставинами, на яких наголошує особа.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено порушення позивачем допустимої швидкості руху в населеному пункті. Отже ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Поліцейським винесено постанову серії ДП18 № 595781 у відповідності до встановлених КУпАП процесуальних вимог з урахуванням справедливого балансу між дотриманням законодавчих норм та особистого інтересу особи, яка до того ж не заперечує вчинення правопорушення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено обґрунтованість доводів апелянта та хибність висновків суду першої інстанції, яка зумовлена наступним. Відповідно до ухвали від 07 березня 2019 року, якою справу призначено до розгляду на 18 березня 2019 року, відповідачу надано п`ятнадцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання відзиву та усіх письмових та електронних доказів. Станом на момент розгляду справи суд першої інстанції не з`ясував, чи отримав відповідач копію ухвали від 07.03.2019. Наведене є підставою для застосування судом апеляційної інстанції п. 4 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України та дослідження доказів, які надійшли до суду першої інстанції після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись статями 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 5 Батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Савченка Сергія Анатолійовича на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2019 року в справі № 243/2264/19 - задовольнити.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2019 року в справі № 243/2264/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 5 Батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Савченка Сергія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів і не може бути оскаржена.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

Т. Г. Арабей

А. А. Блохін