Справа № 580/3571/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року справа № 580/3571/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Остроушко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Смілянська міська рада про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

14 листопада 2019 року до суду з позовною заявою звернулося комунального підприємства " Смілакомунтеплоенерго " до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить:

1) визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження №60467164 від 31.10.2019;

2) визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60467164 від 31.10.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що при винесенні оскаржуваних постанов, станом на 01.10.2019 позивачем частково сплачено борг на користь ПАТ «Черкасигаз» в сумі 2629890,91 грн, що підтверджується картками по рахунку 631, контрагент Черкасигаз, за період з 29.03.2019 до 13.11.2019 та карткою рахунку 6851. Отже, сума виконавчого збору у розмірі 10% від суми, за якою сплинув строк розстрочення виконання рішення суду, за кожний місяць згідно графіку розстрочення сплати боргу станом на 1 число місяця, що слідує за розрахунковим періодом розстрочення, станом на 21.10.2019 (день звернення стягувана про повернення виконавчого документа) у боржника (КП «Смілакомунтеплоенерго») повинна бути 1001760, а не як зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження №60467164 від 31.10.2019 в сумі 1167259,79 грн. Крім того зазначив, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. Проте боржник (позивач у даній справі) самостійно сплачував кошти у відповідності до прийнятої ухвали Господарського суду Черкаської області про розстрочення виконання рішення від 12.06.2019. При стягненні виконавчого збору відповідно до ч.3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду. Таким чином постанова про відкриття виконавчого провадження №60467164 від 31.10.2019 винесена з порушенням норм ст. 27, 37,40,42 Закону України «Про виконавче провадження», Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень. Щодо скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60467164 від 31.10.2019, позивач зазначив, що при накладенні арешту на рахунки боржника державний виконавець не з`ясував, які рахунки є спеціальними, які використовуються для виплати заробітної плати, які мають спеціальний режим використання, чим порушив вимоги п.7 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі. Встановлено відповідачу дводенний строк з дня ознайомлення з даною ухвалою, протягом якого може бути поданий відзив на позовну заяву, що відповідає вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 09.12.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі.

09.12.2019 усною ухвалою суду із занесенням в протокол судового засідання залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Смілянську міську раду Черкаської області, як засновника комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго".

10.12.2019 представник третьої особи надіслав на адресу суду пояснення щодо позову, в яких позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі.

10.12.2019 засобами електронного зв?язку представник позивача надала суду клопотання, в якому просить справу розглянути без її участі.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення у судове засідання не прибув, у встановлений судом термін відзив проти позову не надав.

Відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, то відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" зареєстроване як юридична особа 30.06.2005 (), основним видом діяльності підприємства є КВЕД 35.30 - постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

28.05.2019 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Є. на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 09.01.2019 у справі № 925/840/18 згідно з судовим наказом від 29.03.2019 відкрито виконавче провадження №59224721 про стягнення з комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на користь публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» 34 384 317,94 грн заборгованості та 589 325,57 грн судового збору.

Після відкриття виконавчого провадження позивач звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду відразу, враховуючи негативний фінансовий стан, сезонний характер роботи підприємства, підготовку до опалювального сезону 2019-2020 років у міжсезоння, та уникнення зриву опалювального сезону 2019-2020 років, а відповідно і соціальної напруги.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.06.2019 у справі №925/840/18 заяву про розстрочення рішення задоволено частково, розстрочено виконання рішення на шість місяців.

Графік розстрочення відповідно до ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.06.2019 був таким: до 30.06.2019 - 1 000 000,00 грн; до 30.07.2019 - 1 000 000,00 грн; до 30.08.2019 - 1 000 000,00 грн; до 30.09.2019- 10 461 439,31 грн; до 30.10.2019-10 461 439,31 грн; до 30.11.2019 -10 461 439,31 грн.

31.10.2019 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кудрановським Ю.В., на підставі листа від 21.10.2019за підписом голови правління ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» Буяна С.І. щодо повернення виконавчого документа без подальшого виконання, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

31.10.2019 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60467164/14, відповідно до якої з КП «Смілакомунтеплоенерго» стягується на користь держави виконавчий збір в розмірі 1167 259,79 грн.

В той же день відповідачем винесена постанова про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 1 167 259,79 грн. Даною постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах):

- код фінансової установи 354507 назва фінансової установи Філія - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк»;

- код фінансової установи 320478 назва фінансової установи АБ «Укргазбанк»;

- код фінансової установи 351005 назва фінансової установи АТ «Укрсиббанк».

Не погоджуючись з даними постановами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню в контексті позовних вимог, суд врахував таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

За змістом ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Положеннями частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частинами першою та другою статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно ч.3 ст. 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналізуючи норми вищенаведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, суд робить висновок, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору.

При цьому, норми статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови, за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що позивач скористався наданим йому правом та звернувся до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення, яка ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.06.2019 у справі №925/840/18 задоволена частково.

Станом 01.10.2019 позивачем частково сплачено борг на користь ПАТ «Черкасигаз» в сумі 2629890,91 грн, що підтверджується картками по рахунку 631, контрагент Черкасигаз, за період з 29.03.2019 до 13.11.2019 та карткою рахунку 6851.

Отже, сума виконавчого збору у розмірі 10% від суми, за якою сплинув строк розстрочення виконання рішення суду, за кожний місяць згідно графіку станом на 1 число місяця, що слідує за розрахунковим періодом розстрочення, станом на 21.10.2019 (день звернення стягувача про повернення виконавчого документа) у КП «Смілакомунтеплоенерго» повинна була бути такою: 1001760,32 (липень 6716,02 грн + серпень 89 282,44 грн + вересень 905 761,86 грн), а не як зазначено в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження 1 167 259,79 грн.

Судом встановлено, що 31.10.2019 державним виконавцем на підставі постанови від 28.05.2019 №59224721, яка є виконавчим документом - відкрито виконавче провадження №60467164.

Згідно частиною 4 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Тобто, згідно Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно статті 37 Закону.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. Проте, як встановлено судом позивач, самостійно сплачував кошти у відповідності до прийнятої ухвали Господарського суду Черкаської області про розстрочення виконання рішення від 12.06.2019.

При стягненні виконавчого збору відповідно до ч.3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Таким чином, підсумовуючи викладене постанова про відкриття виконавчого провадження №60467164 від 31.10.2019 винесена з порушенням норм ст. 27, 37, 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо постанови про накладення арешту суд зазначає таке.

Відповідно до статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (частина 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

При цьому, згідно з пунктом 8 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення арешту, в тому числі й на кошти, які перебувають на рахунках.

Відповідно до статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 1 статті 52 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 59 Закону №1404-VIII арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Разом з тим, відповідно до ч.3 статті 52 Закону №1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абз.2 ст.48 Закону №1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 151 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (частина 2 статті 48 Закону №1404-VIII).

Суд встановив, що відповідно до даних електронного кабінету КП «Смілакомунтеплоенерго» має 10 розрахункових рахунків у фінансових установах, зокрема:

- 2 відкрито у АТ «УкрСиббанк», а саме UA №89301 - (госпрозрахунковий), за яким здійснюються банківські операції по виплаті заробітної плати, оплата податків та зборів до місцевого та державного бюджетів, закупівля матеріалів на адміністративні витрати, оплата щомісячних платежів по реструктуризації заборгованості газопостачальним компаніям та ін. та № НОМЕР_1 - (спец рахунок) для виплати страхових внесків;

- 5 відкрито в АТ «Ощадбанк», а саме № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 - рахунки із спеціальним режимом використання на виконання постанови КМУ від 18.06.2014 №217 для розрахунків з НАК «Нафтогаз України», де розподіл коштів здійснюється НКРЕКП; № НОМЕР_5 - (госпрозрахунковий) не використовується підприємством та № НОМЕР_7 - рахунок із спеціальним режимом використання на виконання інвестиційних програм згідно Постанови КМУ від 9 жовтня 2013 року № 750, відповідно до договору банківського рахунку №103-141223 від 03.11.2017 та договору банківського рахунку №104-122040 від 04.03.2019;

- 1 відкрито в ПАТ «Укргазбанк» - підприємством не використовується;

- 2 відкрито в Державній казначейській службі - рахунки із спеціальним режимом використання для здійснення електронного адміністрування ПДВ та на виконання Постанови КМУ від 04.03.2002 №256.

Суд звертає увагу, що згідно виписки банківського рахунку комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» в АТ «УкрСиббанк» НОМЕР_6 з нього здійснюються усі платежі підприємства, в тому числі, із призначенцям: утримання військового збору з заробітної плати; утримання з заробітної плати працівників в межах виконавчих проваджень, в яких вони виступають боржниками; відрахування податку на прибуток з заробітної плати; передплата послуг зв`язку; внески до професійного комітету з заробітної плати; плата за природний газ НАК «Нафтогаз України»; сплата за відрядження; сплата за послуги оренди майна; сплата ЄСВ та виплата заробітної плати й інші платежі. На вказаний рахунок зараховуються кошти, отримані від юридичних осіб за господарськими договорами та за послуги з централізованого теплопостачання.

Відповідно до абз.4 ч.2 ст.34 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частина 5 ст. 97 Кодексу Законів про працю України встановлює, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до частини 2 ст. 10 Конвенції «Про захист заробітної плати», ратифікованої Україною 04.08.1961, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно положень ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічна норма міститься також у статті 24 Закону України «Про оплату праці». Отже, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Суд зазначає, що за невиплату заробітної плати, стипендії, пенсії чи інших установлених законом виплат встановлено кримінальну відповідальність за ст. 175 Кримінального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що КП «Смілакомунтеплоенерго» є ліцензіатом в сфері теплопостачання Черкаської обласної державної адміністрації, що підтверджується розпорядженнями №639 від 19.10.2017, №640 від 19.10.2017 та №641 від 19.10.2017.

Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про теплопостачання» встановлює порядок розрахунків за теплову енергію, для виробництва якої використовується природний газ, що постачається гарантованим постачальником. Відповідно до частини 2 статті вимоги цієї статті щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання не поширюються на теплогенеруючі та теплопостачальні організації, господарська діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії яких не підлягає ліцензуванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Таким чином, суд зазначає, що КП «Смілакомунтеплоенерго» використовує розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 відкритий в АТ «УкрСиббанк» для здійснення розрахунків за спожитий природний газ з АТ «НАК «Нафтогаз України», та на виконання договорів реструктуризації згідно Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-VIII, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями за рахунками.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, довів суду правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваних постанов.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що постанова про арешт коштів боржника від 31.10.2019 винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з порушенням законодавства, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

У сукупності викладеного, суд приходить до висновку задовольнити позов у повному обсязі та на підставі ст.139 КАС України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь позивача судовий збір в сумі 15587,90 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження №60467164 від 31.10.2019.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60467164 від 31.10.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) на користь комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго " (20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. В. Чорновола, 72-А, ) судовий збір за подання цього позову в сумі 15587 (п?ятнадцять тисяч п?ятсот вісімдесят сім) грн 90 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя В.П. Тимошенко