Справа № 160/9137/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9137/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року (суддя Сліпець Н.Є.) про повернення без розгляду заяви про забезпечення позову у справі №160/9137/19 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними рішень.

15.10.2019 позивач подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову у даній справі №160/9137/19.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати як таку, що порушує статтю 8,55,24 Конституції України та підставі рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі №1-17/2001 №6-рп/2001 повернути позовну заяву на повторний розгляд до суду першої інстанції. За позицією скаржника суд першої інстанції, повернувши подану позивачем заяву про забезпечення позову без розгляду, фактично відмовив у захисті порушених прав позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано вимоги статті 152 КАС України, а саме, не долучено до заяви про забезпечення позову документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання такої заяви. При цьому, розглянувши заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність

підстав для його задоволення з огляду на те, що позивачем на підтвердження свого тяжкого матеріального стану жодних документів не надано.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначені статтею 152 КАС України.

Так, частиною 4 наведеної статті передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Матеріали справи свідчать, що позивачем до заяви про забезпечення позову не додано документ про сплату судового збору за подання такої заяви. Разом з тим, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання вищевказаної заяви, з посиланням на те, що на момент її подання позивач позбавлений можливості його сплати через незадовільний матеріальний стан, вказуючи, що сума належного до сплати судового збору перевищує 5 відсотків від його доходу за 2018 рік.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проаналізувавши приписи наведених норм права, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вирішуючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з тих мотивів, що позивачем не надано жодних документів на підтвердження незадовільного матеріального стану.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, оскільки матеріали свідчать, що позивачем, на підтвердження майнового стану, при зверненні до суду з позовною заявою було надано довідку органу ПФУ від 31.01.2019, яка містить інформацію про розмір отриманого позивачем доходу (пенсії) за 2018 рік (а.с.16), а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.17).

Вказані документи судом першої інстанції, під час вирішення заявленого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви, досліджені не були та правової оцінки ним в оскарженій ухвалі судом не надано.

Отже, висновки суду щодо відсутності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви є передчасними, оскільки зроблені без належної та всебічної оцінки майнового стану позивача та наданих на його підтвердження доказів.

З огляду на викладене, оскаржену ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст..242 КАС України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статями 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року по справі №160/9137/19 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 12.12.2019 року.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк