Справа № 540/2467/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2467/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати бездіяльність Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо не закінчення виконавчого провадження № 56052660, відкритого постановою від 23.03.2018 на виконання виконавчого листа № 821/1968/15-а, виданого Херсонським окружним адміністративним судом від 01.09.2015, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Цюрупинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області заборгованості у розмірі 156358,00 грн. протиправною;

- зобов`язати Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області закінчити виконавче провадження № 56052660, щодо стягнення з ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , боргу у сумі 156358,00 грн., у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності як фізичною особою-підприємцем, припинити чинність арешту належного майна та скасувати інші заходи примусового виконання по вказаному виконавчому провадженню.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на виконанні у відділі Голопристанської міськрайонної державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебуває виконавче провадження №56052660, відкрите на підставі виконавчого листа №821/1968/15-а, виданого Херсонським окружним адміністративним судом Херсонської області від 01.09.2015 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Цюрупинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області заборгованості у розмірі 156358,00 грн. Так, 01.09.2015 року Херсонським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №821/1968/15-а про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету заборгованості по фінансовим санкціям у сумі 156358,00 грн. Згадане судове рішення набрало законної сили 22.08.2015 року. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання: протягом року з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили (тобто до 23.08.2016 року). 19.09.2019 року позивачем було направлено до відповідача заяву з вимогою закінчити виконавче провадження №56052660 щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 156658,00 грн., у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності як фізичною особою підприємцем та вчинити дії із видалення з Державного реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна запису про накладення обтяження на все майно ОСОБА_1 , і виключити з Єдиного державного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №56052660. Проте, 24.10.2019 було отримано від відповідача відповідь про відмову у вищезгаданих вимогах, оскільки рішення суду щодо боргу позивача залишалося не виконаним, а ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Позивач вказує, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинено 30.03.2018, номер запису 33001922. З моменту державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ОСОБА_2 .А. перестала бути суб`єктом господарювання та відповідати за зобов`язаннями, які виникли у зв`язку із здійсненням господарської діяльності. Тобто, ОСОБА_1 як суб`єкт господарювання ліквідовано, що є підставою для закінчення виконавчого провадження щодо такого боржника. За переконанням позивача, до фізичних осіб-підприємців застосовуються норми права, які регулюють діяльність юридичних осіб, оскільки правові підстави обов`язкового закриття виконавчого провадження щодо фізичних осіб-підприємців нормами законодавства не встановлені і до них мають бути застосовані норми для юридичних осіб (ліквідація суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 є підставою для закінчення виконавчого провадження щодо такого боржника). Відтак, у зв`язку з відмовою відповідачем у закінченні ВП №56052660 щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу в сумі 156358,00 грн., позивач звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 26.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання у справі на 02.12.2019.

02.12.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити суд в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що на сьогоднішній день рішення суду боржником залишається не виконаним. Також вказує, що, відповідно до ст. 52 ЦК України, фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Згідно ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. За наведеними у відзиві доводами, відповідач вважає, що ФОП ОСОБА_1 не являється юридичною особою, відповідно до згаданого положення ст. 80 ЦК України, оскільки юридичною особою є організація, а тому закінчити виконавче провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" не є можливим.

Представники сторін в судове засідання 02.12.2019 не прибули. Від представника позивача 02.12.2019 надійшла заява, в якій просила розглянути справу без її участі, в порядку письмового провадження. Представник відповідача, згідно прохальної частини відзиву, просив розгляд справи провести без їх участі. З урахуванням поданих сторонами клопотань, суд ухвалою від 02.12.2019 ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позов відповідача, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд, встановив наступне.

Позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У зв`язку з наявною у позивача заборгованістю в розмірі 156358,00 грн., 23 березня 2018 року головним державним виконавцем Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області Брага А.А. відкрито постановою виконавче провадження №56052660 з виконання виконавчого листа по справі № 821/1968/15а, виданого Херсонським окружним адміністративним судом, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 156358,00 грн.

Позивач у заяві від 19.09.2019 на адресу Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області просила закінчити виконавче провадження ВП № 56052660 у зв`язку з тим, що припинила підприємницьку діяльність, а отже, на її думку, перестала бути суб`єктом господарювання та відповідати за зобов`язаннями, які виникли у зв`язку із здійсненням господарської діяльності. Просила видалити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про накладення обтяження на все майно ОСОБА_1 , виключити її з Єдиного державного реєстру боржників.

Проте, відповідач повідомив позивача, що виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", закінчення провадження не є можливим, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Матеріали справи свідчать про те, що виконавче провадження було відкрито з виконання виконавчого листа, виданого за наслідками розгляду адміністративної справи, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави податкової заборгованості у розмірі 156358,00 грн.

Суд зауважує, що, відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Згідно статті 59 Господарського кодексу України, припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Приписами пункту 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" встановлено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Разом з тим, підстав для закінчення виконавчого провадження у випадку припинення фізичної особи-підприємця Закону не містить.

Судом встановлено, що 30.03.2018 за № 3001922 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується також листом від 01.10.2019 № 412/адв./21-22-51-10 ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі (а.с. 10).

Після держреєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Крім того, така фізособа має: забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну податкову декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Крім цього, контролюючий орган може призначити та провести документальну перевірку такої фізичної особи - платника податків за наявності підстав та з урахуванням строків давності, передбачених Податковим кодексом України, тобто 1095 днів, наступних за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Це регламентовано статтею 78 ПКУ.

Механізм зняття з обліку платника податків прописаний у ПКУ і Порядку обліку платників податків і зборів, затвердж. наказом Мінфіну від 09.12.2011 № 1588. Отримавши інформацію про припинення підприємницької діяльності, контролюючий орган знімає таку особу з обліку як суб`єкта господарської діяльності, але продовжує зберігати як фізичну особу, яка отримувала дохід від підприємницької діяльності ( пп. 6 п. 11.18 Порядку № 1588).

Зняття з обліку таких платників здійснюється контролюючими органами на підставі відомостей із реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та остаточного розрахунку за податками та платежами до бюджету.

Згідно пп. 97.4.3 п. 97.4 ст. 97 ПКУ особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є: стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Законодавство про виконавче провадження (ч. 1, 2 ст. 15 Закону "Про виконавче провадження") визнає як суб`єктів виконавчого провадження тільки юридичних та фізичних осіб. Так, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, виконавче провадження відкривається відносно фізичної особи. Фізична особа-підприємець це статусна категорія, тобто поняття, яке доповнює статус фізичної особи, набутого з моменту народження, але не створює нову особу "ФОП". Правовий статус "Фізична особа-підприємець" сам по собі не впливає на будь-які правомочності особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю як фізичної особи, та жодним чином не обмежує їх. Такого поняття як "майно ФОПа" також не існує, майно може належати тільки фізичній особі.

Отже, доводи позивача про те, що при припинення ФОПа припиняється існування сторони виконавчого провадження є хибними, та такими, що суперечать Закону "Про виконавче провадження".

При припиненні підприємницької діяльності позивач не втрачає статусу платника податків та не знімається з податкового обліку, оскільки не проведено остаточного розрахунку за податками та боргами до бюджету, тобто факт реєстрації припинення підприємництва не звільняє таку фізичну особу від зобов`язань, які виникли під час провадження підприємницької діяльності.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів на погашення ОСОБА_1 вже як фізичною особою заборгованості у розмірі 156358,00 грн., суд дійшов висновку щодо правомірності дій державного виконавця щодо відмови у закінченні виконавчого провадження №56052660, відкритого на підставі виконавчого листа №821/1968/15-а, виданого Херсонським окружним адміністративним судом Херсонської області від 01.09.2015 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , заборгованості у розмірі 156358,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволені позовних вимог позивача, оскільки .

Відповідно до квитанції АТ "Райффайзен Банк Аваль" №n14vp3120m від 19.11.2019 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн., який, в зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог, позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 287 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення суду складений та підписаний суддею 10.12.2019.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 105000000