Справа № 640/13100/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2019 року № 640/13100/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДФС у Тернопільській області
до проПриватного акціонерного товариства «Українська енергетична група» надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська енергетична група» (далі по тексту - відповідач) про надання дозволу на погашення податкового боргу ПАТ «Українська енергетична група» за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі в розмірі 40000,81грн.

Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року відмовлено позивачу в задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду з підстав визначених п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 40000,81грн., з яких - основний платіж - 34611,85грн., штрафні санкції - 463,38грн. та пеня - 4925,58грн., позивачем здійснювались заходи на погашення відповідачем заборгованості, однак вказані заходи не призвели позитивного результату.

21 листопада 2019 року позивачем було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, яка мотивована тим, що відповідачем сплачено всю суму боргу.

Відповідач будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Приватне акціонерне товариство «Українська енергетична група» як платник податків перебуває на податковому обліку в органах податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи за ПАТ «Українська енергетична група» станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду, обліковується податкова заборгованість з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 40000,81грн., з яких - основний платіж - 34611,85грн., штрафні санкції - 463,38грн. та пеня - 4925,58грн.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 року по справі №819/701/18 задоволено позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до ПП «Фабрика меблів «Нова» про стягнення податкового боргу у розмірі - 684823,04 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2017 року по справі №826/13254/17 задоволено позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до ПАТ «Українська енергетична група» про стягнення податкового боргу у розмірі - 86487,89 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року №826/13254/17 апеляційну скаргу ПАТ «Українська енергетична група» залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2017 року без змін.

ГУ ДФС у Тернопільській області вживалися заходи, щодо стягнення коштів з рахунків ПАТ «Українська енергетична група» шляхом виставлення інкасових доручень на рахунки підприємства, якими стягнуто 3,8 тис.грн. та частково самостійно сплачено підприємством податковий борг. Із заявленої до стягнення суми 86487,89 грн. непогашений податковий борг складає 40000,81 грн.

Контролюючим органом здійснювались заходи на погашення заборгованості, а саме були виставленні інкасові доручення (розпорядження) від 05.11.2018 року №538-54,541-17, від 01.02.2018 №2331-17, №2330-17, №2333-17, №2328-17. Однак, зазначені інкасові доручення повернені без виконання.

На підставі рішення «Про опис майна у податкову заставу» Головного управління ДФС у Тернопільській області від 17.07.2017 року №4292/10/19-00-17-14/9740, податковим керуючим складено акти опису майна ПАТ «Українська енергетична група» від 03.10.2017 року за №24.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Згідно з положеннями підпунктів 95.1, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги ( пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Отже, звернення податковим органом до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватися після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Однак, як було встановлено під час розгляду адміністративної справи, відповідач після відкриття провадження у даній справі сплатив податкову заборгованість, що підтверджується заявою Головного управління ДФС у Тернопільській області про залишення позову без розгляду. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено повністю.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головному управлінню ДФС у Тернопільській області (м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін