Справа № 320/5673/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року м. Київ № 320/5673/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СІРОП»

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОП» із позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.05.2018 № та від 30.07.2018 №, №.

Позов мотивовано протиправністю оскаржуваних рішень, винесених на підставі помилкових висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та застосування реєстраторів розрахункових операцій, оскільки позивачем не здійснювалось виробництво алкогольних напоїв з метою їх реалізації, без відповідної ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв, та вівся належним чином облік товарів за місцем їх реалізації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідач подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки під час перевірки належного позивачу закладу громадського харчування контролюючим органом встановлено факт виробництва позивачем алкогольного напою за відсутності діючої ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв та факт реалізації й зберігання товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання.

Ухвалою суду від 09.12.2019 відмовлено в задоволенні письмового клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОП» (, місцезнаходження: 07301, Київська область, місто Вишгород, просп. Шевченко, 2-Г) зареєстроване як юридична особа 19.06.2017, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис №1 005792.

Головним управлінням ДФС у Київській області видано товариству з обмеженою відповідальністю «СІРОП» ліцензію серії АА №022216 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в місці торгівлі: м. Вишгород, просп. Шевченка, 2-Г, приміщення 416, кафе-бар, терміном дії з 17.07.2017 по 16.07.2018.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Київській області від 30.03.2018 №687 «Про проведення фактичних перевірок», направлень на перевірку від 26.04.2018 №1571, №1572, посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку кафе-бару ТОВ «СІРОП», м. Вишгород, просп. Шевченка, 2-Г, приміщення 416, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 27.04.2018 №0784/1000/14/41404344.

Як убачається із зазначеного акта, перевіркою виявлено факт реалізації та зберігання товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання,на загальну суму 3500,00 грн., що є порушенням пунктів 1, 2 та 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР.

На підставі акта перевірки від 27.04.2018 №0784/1000/14/41404344 Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 10.05.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 7001,00 грн. за порушення пунктів 1, 2 та 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області від 27.06.2018 «Про проведення фактичних перевірок», направлень на перевірку від 27.06.2018 №629, №630, посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку кафе-бару ТОВ «СІРОП», м. Вишгород, просп. Шевченка, 2-Г, приміщення 416, за результатами якої складено акт від 16.07.2018 №309/10-36-40/41404344 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції.

Як убачається із вказаного акта, перевіркою встановлено факт виробництва настоянки «Лимонна», міцністю 35%, яка розфасована в пляшку об`ємом 0,1 л, та закоркована металевим ковпачком, за відсутності діючої ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв, та факт реалізації пляшки настоянки «Лимонна», міцністю 35% по ціні 50,00 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» 19.121995 №481/95-ВР.

На підставі акта перевірки від 16.07.2018 №309/10-36-40/41404344 Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення: від 30.07.2018 №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 85000,00 грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (абзац 3 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» 19.121995 №481/95-ВР); від 30.07.2018 №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (абзац 16 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» 19.121995 №481/95-ВР).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (абзац перший пункту 75.1). Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1).

Згідно пункту 80.2 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (підпункт 80.2.4); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5).

З матеріалів справи убачається, що за результатами проведених контролюючим органом фактичних перевірок ТОВ «СІРОП», за місцем провадження ним діяльності, встановлено ряд порушень позивачем законодавства у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внаслідок чого контролюючим органом винесено спірні податкові повідомлення-рішення. Судом не встановлено порушення контролюючим органом порядку проведення вказаних перевірок.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг встановлені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (з наступними змінами і доповненнями, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі Закон №265/95-ВР).

Статтею 3 Закону №265/95-ВР встановлено, зокрема, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1); видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (пункт 2); вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку (пункт 12).

Відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Виходячи з аналізу наведених вище норм Закону №265/95-ВР, підставою для застосування штрафних санкцій за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є встановлений факт наявності товарів в місцях їх реалізації та зберігання, які не обліковані у встановленому порядку, тобто виявлення товарів у надлишку (перевищення кількості товару в наявності над облікованим товаром).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постанові від 15.08.2018 у справі №815/2751/16 (75905642), облік таких товарів, за правилами пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР повинен здійснюватися на складах та/або за місцем їх реалізації. Стаття 20 Закону №265/95-ВР передбачає відповідальність саме за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, статтею 9 якого визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша). Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо (частина третя). Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (частина п`ята).

З акта фактичної перевірки від 27.04.2018 №0784/1000/14/41404344 вбачається, що перевіряючими було проведено контрольну розрахункову операцію з придбання у позивача коньяку «Старий Кахеті», кави «Американо» та молока, в підтвердження чого офіціантом кафе-бару видано рахунок від 26.04.2018 №2978 на суму 94,00 грн. При цьому, відповідно до письмових пояснень офіціанта, розрахунок проведено без застосування реєстратора розрахункових операцій у зв`язку з браком часу, документи про облік товарів за місцем їх реалізації на момент перевірки відсутні. Згідно відомості до акту перевірки щодо фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), виявлено чотири одиниці лікеро-горілчаних виробів (коньяк «Старий Кахеті», ром «Бакарді» загальною вартістю 3500,00 грн.

На підтвердження здійснення обліку товарів позивачем надано копії фіскальних чеків за 04.02.2018 та 17.04.2018, з яких вбачається придбання лікеро-горілчаних виробів в асортименті (в тому числі коньяк «Старий Кахеті», ром «Бакарді») у торгових мережах.

Втім, надані позивачем фіскальні чеки не містять будь-яких відомостей, які б підтверджували, що вказана продукція придбавалась саме ТОВ «СІРОП». На думку суду, копії зазначених фіскальних чеків не є достатніми доказами на підтвердження здійснення позивачем обліку реалізованих під час контрольної розрахункової операції товарів. Інших доказів на підтвердження здійснення обліку реалізованих товарів позивачем не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність з боку позивача порушень Закону №265/95-ВР, встановлених контролюючим органом в акті перевірки від 27.04.2018 №0784/1000/14/41404344.

Згідно абзацу другого пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 1 гривня, якщо порушення вчинене вперше.

Статтею 20 Закону №265/95-ВР передбачено застосування до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не меншої десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 7001,00 грн., про що винесено спірне податкове повідомлення-рішення від 10.05.2018 №.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» 19.121995 №481/95-ВР (з наступними змінами і доповненнями, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі Закон №481/95-ВР).

В преамбулі вказаного Закону зазначено, що його дія не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими, крім випадків, передбачених цим Законом, а також на виробництво вин виноградних і плодово-ягідних, напоїв медових, наливок і настоянок, виготовлених громадянами в домашніх умовах для власного споживання.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №481/95-ВР, алкогольні напої продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД (абзац сьомий); незаконне виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів - виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії на цей вид підприємницької діяльності (абзац дев`ятнадцятий); повний технологічний цикл виробництва сукупність приміщень, технологічного та іншого обладнання, відповідних технологічних процесів, що забезпечують переробку сировини в продукцію, готову для реалізації кінцевому споживачу, а також лабораторій (власних або залучених на договірних засадах у випадках, передбачених цим Законом), акредитованих відповідно до законодавства (абзац двадцятий).

Відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», та «Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401, спиртові настоянки на основі сливи, вишні або інших плодів включаються до товарної позиції 2208.

Таким чином, настоянка на основі плодів є алкогольним напоєм в розумінні Закону №481/95-ВР, якщо така настоянка одержана шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлена на основі харчових спиртів.

Згідно частини третьої статті 2 Закону №481/95-ВР, виробництво алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачено відповідальність, зокрема, за виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії у розмірі 200 відсотків вартості виробленої продукції (за оптово-відпускними цінами), але не менше 85000 гривень, та за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Судом встановлено, що на час проведення контролюючим органом перевірки, за результатами якої були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, позивач мав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в місці торгівлі: м. Вишгород, просп. Шевченка, 2-Г, приміщення 416, кафе-бар. Втім, зазначена ліцензія не надає права на виробництво будь-яких алкогольних напоїв, оскільки Законом №481/95-ВР для цього передбачена окрема ліцензія.

В акті перевірки від 16.07.2018 №309/10-36-40/41404344 зазначено, що перевіркою встановлено факт виробництва настоянки «Лимонна», міцністю 35%, яка розфасована в пляшку об`ємом 0,1 л, та закоркована металевим ковпачком, за відсутності діючої ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв, та факт реалізації пляшки настоянки «Лимонна», міцністю 35% по ціні 50,00 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка.

До акту перевірки відповідачем додано рахунок від 13.07.2018 №4124 та фіскальний чек на суму 50,00 грн., відповідно до яких позивачем під час контрольної операції реалізовано настоянку лимонну ємністю 100 мілілітрів.

З долучених до акту перевірки фотозображень фіксації порушень вбачається дві пляшки різної ємності з вмістом, на яких прикріплена етикетка з маркуванням «ERIBAR», «настоянка власного виробництва», «настоянка лимонна 35%», «м. Вишгород, пр. Шевченка 2г». Пляшка меншої ємності закупорена герметичним ковпачком.

За поясненнями позивача, зазначений алкогольний напій виготовляється на основі горілки, тобто підакцизного складника. Враховуючи те, що контролюючим органом під час перевірки не було встановлено, що настоянка одержана шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлена на основі харчових спиртів в умовах наявного у позивача відповідного технологічного виробництва, суд вважає безпідставним висновок контролюючого органу щодо виробництва позивачем алкогольних виробів без відповідної ліцензії.

Під час судового розгляду відповідачем також не надано суду доказів на підтвердження виробництва позивачем настоянки шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлення на основі харчових спиртів в умовах наявного у позивача технологічного виробництва. Приготування алкогольних напоїв шляхом змішування горілки, яка є підакцизним товаром, з іншими харчовими інгредієнтами для реалізації в закладах громадського харчування, за наявності відповідної ліцензії, на думку суду, не є виробництвом алкогольних виробів у розумінні Закону №481/95-ВР.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність порушень позивачем законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, встановлених контролюючим органом в акті перевірки від 16.07.2018 №309/10-36-40/41404344, тому винесені на підставі вказаного акта податкові повідомлення-рішення від 30.07.2018 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (платіжне доручення від 10.10.2019 №297). Враховуючи часткове задоволення позову, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1797,62 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Відповідачем не надано доказів понесення ним судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відтак судові витрати присудженню на користь відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 30.07.2018 №, №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1797,62 грн. (одна тисяча сімсот дев`яносто сім грн. 62 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОП» (ідентифікаційний код 41404344, місцезнаходження: 07301, Київська область, місто Вишгород, просп. Шевченко, 2-Г).

Відповідач Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства Українидо початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 09 грудня 2019 року.