Справа № 540/2109/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2109/19
14 год 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - Стукан Ю.О.,

представника відповідача - Бондар І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкового боргу визначений у вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5537-50 У від 09.11.2018 р.,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у якому просить скасувати податковий борг у розмірі 15819,54 грн. визначений у вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5537-50 У від 09.11.2018 р.

Ухвалою від 11.10.2019 р. позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків.

24.10.2019 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 29.10.2019 року провадження у справі відкрите, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначене на 25.11.2019 року.

21.11.2019 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову та заміну відповідача: викласти п.3 позовних вимог в наступній редакції: "визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-5537-50 У від 09.11.2018 р. ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15819,54 грн.". Також, позивач зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2019 р. №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" постановлено реорганізувати Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Херсонській області, автономній Республіці Крим та м. Севастополі. З цих підстав просить замінити відповідача Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на його правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Ухвалою від 25.11.2019р. у зв`язку із реорганізацією замінено відповідача на його правонаступника Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), витребувані додаткові докази, судове засідання відкладене до 11.12.2019р.

У судовому засіданні 11.12.2019р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 липня 2019 року на адресу позивача надійшла постанова старшого державного виконавця Каховського МВДВС ГТУЮ у Херсонській області у виконавчому провадженні №59033733 від 19.06.2019 року про арешт майна боржника. З даної постанови йому стало відомо, що у Каховському МВДВС ГТУЮ у Херсонській області відкрите виконавче провадження №59033733 від 07.05.2019 року на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5537-50 "У" від 09.11.2018р. у розмірі 15819,54 грн. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження дізнався, що Головним управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі 09 листопада 2018 року було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5537-50 "У" із ЄСВ у розмірі 15819,54 грн.

Стверджує, що спірна вимога № Ф-5537-50 У від 09.11.2018 р. ГУ ДФС у Херсонській області, автономній Республіці Крим та м.Севастополі про сплату позивачем боргу (недоїмки) у розмірі 15819,54 грн. є незаконною, оскільки нею вимагається сплатити ЄСВ нарахований ОСОБА_1 як суб`єкту підприємницької діяльності ФОП. Позивач зазначає, що не зареєстрований ФОП (зазначену обставину підтверджує витягами із ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та не зобов`язаний сплачувати відповідні соціальні внески.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх повністю задовольнити.

Відповідач надіслав суду відзив, зі змісту якого слідує, що відповідно до електронних баз даних ДПС позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 12.10.1994р., у зв`язку із чим йому нарахований контролюючим органом ЄСВ. На підтвердження правильності нарахування податковий орган надав копію реєстраційної картки з Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України та витяг із електронних баз даних ДПС. Посилаючись на лист Міністерства юстиції України від 03.10.2019р. № 36149/21480-26-19/8.4.3, стверджує, що обов`язок перенесення інформації до ЄДР про ФОП, зареєстрованих до 2003р., покладений на державних реєстраторів.

Представник відповідача у судовому засіданні просила суд із вказаних підстав відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5537-50 У від 09.11.2018 р. зобов`язано ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплатити недоїмку із єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування у розмірі 15819,54 грн..

Із відзиву слідує, що дана сума нарахована позивачу як ФОП за період 2017 рік - 8448,0 грн. та І, ІІ, ІІІ квартали 2018 року - 7371,54 грн.

Судом встановлено, що спір між сторонами стосується правомірності нарахування ЄСВ позивачу як ФОП.

Позивач стверджує, що не є суб`єктом підприємницької діяльності.

Відповідач стверджує, що позивач зареєстрований ФОП 12.10.1994р.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та правові норми.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон №2464-VI), що набрав чинності з 01.01.2011.

Відповідно до статті 1 Закону № 2464-УІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Страхувальниками, в свою чергу, вважаються роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 6 Закону №2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Отже, фізичні особи - підприємці, у відповідності до приписів спеціального закону, яким врегульований внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є страхувальниками та зобов`язані своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Отже з`ясуванню підлягає обставина реєстрації позивача суб`єктом підприємницької діяльності ФОП.

Відповідач на підтвердження своєї позиції про перебування позивача у статусі ФОП надав суду наступні докази:

- витяг із інтегрованої картки позивача по ЄСВ, у якій станом на 31.10.2018р. обліковується недоїмка 15819,54 грн.;

- роздруківку із електронної бази даних ДПС, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований ФОП 12.10.1994р. виконавчим комітетом Новокаховської міської ради та взятий на облік як платник податків за основним місцем обліку у ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Новокаховське управління, Каховська ДПІ;

- копію реєстраційної картки з Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України про реєстрацію «…підприємець ОСОБА_1 » за вхідним 21.10.ю1994 № 2439.

Суд не бере до уваги ці докази як підтвердження реєстрації позивача ФОП, оскільки електронні бази даних ДПС містять інформацію для використання у роботі податкових органі та не є офіційними державними реєстрами.

Також суд відмічає, що у реєстраційній картці з Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України, наданій відповідачем до суду зазначено ідентифікаційний код підприємця ОСОБА_1 62158390, у той час як у реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідно до частини першої статті 128 Господарського кодексу України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Процедура державної реєстрації та припинення підприємницької діяльності фізичною особою передбачена Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755).

Згідно пункту четвертого статті 1 вказаного Закон №755, державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Пунктом сьомим цієї ж статті закріплено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Водночас, пунктом 9 статті 4 Закону № 755 передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - ЄДР) запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

За таких умов, закріплених законодавством, особою, яка має статус фізичної особи-підприємця, є особа, яка в обов`язковому порядку визнана державою, тобто, зареєстрована державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, станом на 03.10.2019, відповідно до критеріїв пошуку: РНОКПП 1 - жодних записів не знайдено.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, станом на 24.11.2019 року відповідно до критеріїв пошуку: ОСОБА_1 - жодних записів не знайдено.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, станом на 01.11.2018 року відповідно до критеріїв пошуку: ОСОБА_1 - жодних записів не знайдено.

Тобто Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить зібраної, накопиченої, обробленої та облікованої інформації щодо фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 .

Суд ухвалою від 25.11.2019р. зобов`язав Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надати до суду докази перебування позивача у статусі ФОП (належним чином завірену копію свідоцтва про реєстрацію позивача як суб`єкта підприємницької діяльності або відповідну виписку із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та докази подання податкової звітності ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем.

На виконання цієї ухвали жодних доказів перебування позивача у статусі ФОП суду не надано.

Разом із тим позивачем наданий суду лист ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 09.12.2019р. № 1658/ФОП/21-22-33-01 «Про розгляд звернення», відповідно до якого ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі повідомило позивача, що згідно з інформаційними базами даних ДПС ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не звітував до податкових органів за період з 12.10.1994 року по 2019рік.

Таким чином відповідачем у судовому засіданні не доведено факт перебування позивача у статусі ФОП, відтак не доведено правомірність нарахування йому як ФОП єдиного соціального внеску.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовільнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (, 73026, м.Херсон, пр.Ушакова,75) №Ф-5537-50 У від 09.11.2018 року про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15819,54 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (, 73026, м.Херсон, пр.Ушакова,75) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 грудня 2019 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 111060000