Справа № 750/10705/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2019 року

Київ

справа №750/10705/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16143/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.01.2017 (суддя Рахманкулова І.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 (колегія суддів: Степанюк А.Г., Кузьменко В.В., Шурко О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа Публічне акціонерне товариство «Виробничо-торгова фірма «Сіверянка», в якому просила зобов`язати Управління зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах періоди її роботи з 01.02.1982 по 31.10.1983, з 01.11.1983 по 28.02.1984, з 01.03.1984 по 18.08.1987, з 04.11.1991 по 01.08.1992, з 23.12.1993 по 23.12.1998; зобов`язати відповідача призначити Позивачу з 19.07.2016 року пенсію на пільгових умовах за списком №2 згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами протиправно зобов`язано зарахувати до пільгового стажу позивачки спірні періоди роботи, які не підтверджені належним чином. Вказує, що в період з 1992 по 1998 позивачем не підтверджено атестацію робочого місця за посадою, якою остання займала. Вважає, що позивач має право на зменшення пенсійного віку на 2 роки, тобто при досягненні 58 років.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 травня 2017 року відкрито касаційне провадження.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 19.07.2016 звернулася до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 24.10.2016 року №18702/05 Чернігівське ОУПФ повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії, оскільки позивач не досягла необхідного пенсійного віку та не має стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, зазначивши, що право на пільгову пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки ОСОБА_1 набуде при досягненні 58 років.

До пільгового стажу зараховано періоди роботи швачкою у ПАТ «ВТФ «Сіверянка» 01.02.1982 по 31.10.1983, з 01.11.1983 по 28.02.1984, з 01.03.1984 по 18.08.1987, з 04.11.1991 по 01.08.1992. Решта стажу не зарахована, оскільки відсутнє підтвердження праці в шкідливих умовах та непідтвердження атестацією робочого місця.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що пільговий стаж позивача по списку № 2 підтверджений належним чином, а тому рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

На підставі трудової книжки судами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.02.1982 прийнята на роботу до Чернігівської фабрики гумотехнічних виробів, яка у подальшому перейменована в Чернігівську швейну фабрику «Сіверянка», що у свою чергу реорганізовано в орендне підприємство «Сиверянка», яке перетворено в акціонерне товариство закритого типу виробничо-торгову фірму «Сіверянка», перейменовану у подальшому у ПАТ «ВТФ «Сіверянка».

01.11.1983 позивач була переведена учнем швачки швейного цеху виробництва засобів хімічного захисту, а з 20.03.1986 - комірником швейного цеху №1. У період з 19.08.1987 по 03.11.1991 позивач працював на роботах з нормальними умовами праці. 04.11.1991 ОСОБА_1 переведена швачкою 2 розряду швейного цеху №1 зі шкідливими умовами праці. 01.08.1992 позивача переведено швачкою 2 розраду того ж цеху з нормальними умовами праці. З 03.10.1994 по 01.05.2004 позивач працював на посаді швачки 3 розряду швейного цеху №2.

Згідно довідки ПАТ «ВТФ «Сіверянка» від 06.08.2015 №34 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 за період з 01.02.1982 року по 31.10.1983 року, з 01.11.1983 року по 28.02.1984 року та з 01.03.1984 року по 18.08.1987 року виконувала роботи у виробництві засобів хімічного захисту за посадою комірник, учениця швачки, швачка-мотористка, що передбачена списком №2 розділу 11 підрозділу 1 пункту 4 постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що період роботи з 01.02.1982 по 31.10.1983, з 01.11.1983 по 28.02.1984, з 01.03.1984 по 18.08.1987, з 04.11.1991 по 01.08.1992 на Чернігівській фабриці гумо-технічних виробів безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту за професією, посадою швачка-мотористка, оператор швейного устаткування, яка передбачена списком №2 розділу 11 підрозділу 1 пункту 4 постанови Ради Міністрів України СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 та списком № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, тому ці періоди повинні бути зараховані до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Щодо періоду роботи позивачки з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року, то колегія суддів виходить із такого.

Наказом Чернігівської швейної фабрики «Сіверянка» від 23 грудня 1993 року № 168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно спискам №1, №2

Відповідно до листа Державної експертизи Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05 червня 2001 року №306/13 експертизою матеріалів атестації робочих місць, наданих ЗАТ «Сіверянка», встановлено, що первинна атестація робочих місць проведена відповідно з вимогами нормативних документів по цьому питанню, за її результатами видано наказ від 23 грудня 1993 року № 168, яким підтверджено право на пенсію за списком №2 працівникам підрозділів, які вказані в переліку професій вищевказаного наказу про результати атестації. Умови оплати праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 для професій, приведених в наказі №168, працівникам ЗАТ «Сіверянка» підтверджено на термін до 23 грудня 1998 року.

Однак, згідно додатку до наказу Чернігівської швейної фабрики «Сіверянка» від 23 грудня 1993 року № 168 «Перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, працівникам яких підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення», до списку №2 не віднесено посаду швачки, яку у цей період обіймала позивач.

Таким чином період роботи позивача на посаді швачки з 23 грудня 1993 року по 23 грудня 1998 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу з підстав відсутності доказів на підтвердження шкідливих умов праці у орендному підприємстві «Сіверянка» та проведення атестації робочого місця за вказаний період.

Також позивачем не надано інших доказів, що підтверджували працю в шкідливих умовах та наявність підстав для зарахування відповідного періоду до пільгового стажу по Списку № 2.

Відтак, з огляду на наявність у позивача загальний трудовий стаж 34 роки, та понад 5 років стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, колегія суддів вважає, що позивачка має право на пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Отже, враховуючи, що стаж роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 складає більше 5 років, вона матиме право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 2 роки, тобто по досягненню нею 58-річного віку, проте при зверненні до позивача із заявою про призначення пенсії, позивач досягла 54 річного віку.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що судові рішення в частині визнання дій протиправними та зобов`язання Чернігівського ОУПФ зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 23.12.1993 по 23.12.1998 до пільгового стажу та призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 та з дня звернення із заявою підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.01.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 скасувати в частині зобов`язання Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 23.12.1993 по 23.12.1998 до пільгового стажу по Списку № 2 та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з дня звернення із заявою.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

В решті судові рішення залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук