Справа № 200/12704/19-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р. Справа№200/12704/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі Великоновосілківське УПФУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення №68 від 26.09.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання повторно розглянути заяву від 17.09.2019 року №1329 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до загального трудового стажу наступні періоди: з 01.07.1977 року по 01.07.1978 року, з 17.03.1982 року по 26.04.1983 року, з 17.05.1984 року по 25.10.1986 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і подала документи на підтвердження трудового стажу. Рішенням УПФ від 26.09.2019 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, посилаючись на відсутність необхідного трудового стажу, оскільки відповідачем не враховано трудовий стаж за період навчання у Донецькому кооперативному професійно-технічному училищі Донецької облспоживспілки, а також періоди роботи у Западному СРК на посаді продавця промтоварів з 17.03.1982 року по 26.04.1983 року, у радгоспі «Маяк» з 17.05.1984 року по 25.10.1986 року, які взагалі не зазначені в рішенні про відмову в призначенні пенсії, однак неврахування цих періодів вбачається з алгоритму розрахунку. Позивач вважає такі дії незаконними, тому звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

06 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що для врахування вказаного позивачем періоду навчання необхідно чітко визначити період навчання в освітньому закладі, тоді як в наданому позивачем свідоцтві не вказана дата вступу в навчальний заклад і дата його закінчення. У свою чергу, посилання позивача на дату видачі Свідоцтва №1928, виданого 08.07.1978 року, є безпідставними, оскільки свідоцтво видається вже після проходження навчання та не обов`язково у той самий день такого закінчення, а зазначений в Свідоцтві №1928 «1 рік терміну навчання» не є конкретно визначеним періодом. Щодо періоду роботи позивача в Западному СРК з 17.03.1982 року по 25.04.1983 року відповідач зазначив, що цей період не врахований у зв`язку з тим, що в записі трудової книжки, у даті прийому на роботу від 17.03.1982 року мається виправлення, здійснене пастою іншого кольору, що унеможливлює врахування даних відомостей при розрахунку пенсії, а у наданій архівній довідці №6875/02-16 від 11.06.2019 року також відсутні відомості про дату прийому на роботу, тому Управління не має можливості чітко встановити період роботи позивача у Западному СРК. Однак, трудовий стаж позивача у період з 30.11.1982 року по 16.05.1984 року зараховано як догляд за дитиною. Період роботи у радгоспі «Маяк» з 17.05.1984 року по 25.10.1986 року був зарахований до трудового позивача та враховувався при розрахунку призначення пенсії, що було відображено в рішенні про відмову в призначенні пенсії від 26.09.2019 року №68. У зв`язку з чим, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з проведенням судового засідання в режимі відеоконференції.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 10-11).

Рішенням Управління від 26.09.2019 року №68 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки до стажу не враховано період навчання з 1977 року по 1978 року так як в свідоцтві не вказана дата вступу в навчальний заклад, та, як вбачається з алгоритму розрахунку, зазначеного в рішенні, позивачу не зарахований період роботи з 17.03.1982 року по 26.04.1983 року (а.с. 21-22).

Разом з цим, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 містяться записи про періоди роботи, в тому числі, про роботу: з 17.03.1982 року по 26.04.1983 року у Западному СРК, що також підтверджено архівною довідкою про підтвердження стажу роботи від 21.07.2019 року (а.с. 14-15, 19).

Як вбачається з Свідоцтва №1928 від 8.07.1978 року, позивач закінчила Донецьке кооперативне професійно-технічне училище Донецької облспожиспілки з терміном навчання 1 рік і їй присвоєно кваліфікацію продавець промислових та продовольчих товарів (а.с. 20).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є питання призначення позивачу пенсії за віком з урахуванням до трудового стажу періодів: з 01.07.1977 року по 01.07.1978 року, з 17.03.1982 року по 26.04.1983 року, з 17.05.1984 року по 25.10.1986 року.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 26 Закону 1058 мають право на призначення пенсії за віком особи після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

За ст.1, п. 1 ст. 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 8 Порядку, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умові, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку вбачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Так, у трудовій книжці позивача Серії НОМЕР_1 відсутній запис щодо періодів навчання.

Відповідно до Свідоцтва №1928 від 8.07.1978 року, позивач закінчила Донецьке кооперативне професійно-технічне училище Донецької облспожиспілки з терміном навчання 1 рік.

Суд зазначає, що у дипломі позивача відсутні відомості щодо форми навчання та періоду навчання.

Судом встановлено, що позивачем, на підтвердження періоду навчання у навчальному закладі, до пенсійного органу не були надані документи, з яких можливо встановити період навчання, тому у відповідача не було законних підстав для врахування зазначеного періоду до страхового стажу.

Відповідно до ст. 44 Закону 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно п.4.3 розділу 4 Постанови ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання (перерахунок) пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 розд.4 Постанови).

Викладене вказує на відсутність законних підстав щодо визнання протиправною відмови Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у зарахуванні до страхового стажу період навчання та зобов`язання зарахувати вказаний період до страхового стажу.

При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутись до пенсійного органу із заявою з доданням належних документів для зарахування до страхового стажу періоду навчання.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Разом з цим, відповідно до п. 2.4 Інструкції від 29.07.1993 року №58, записи у трудовій книжці завіряються печаткою підприємства.

На підставі пункту 4.1 вказаної вище Інструкції, у разі звільнення всі записи про роботу працівника скріплюються підписом керівника підприємства та печаткою. У разі звільнення осіб, які працювали в селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором або припинення членства в селянському (фермерському) господарстві після відповідних записів у трудових книжках, зроблених головою селянського (фермерського) господарства, трудовий стаж у цьому господарстві підтверджується підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи та завіряється печаткою місцевого органу державної виконавчої влади.

А отже, доказом правильності оформлення трудової книжки та відповідність записів про роботу працівника фактично виконуваній останнім роботи, що у свою чергу є підтвердженням стажу роботи, є правильність оформлення трудової книжки, в частині підпису керівником та скріпленням печаткою.

Як вбачається з трудової книжки позивача серії БТ НОМЕР_2 , позивач з 17.03.1982 року по 26.04.1983 року працював в Западному СРК, що також підтверджено архівною довідкою про підтвердження стажу роботи від 21.07.2019 року.

Проте, зазначений період не був зарахований до страхового стажу позивача, у зв`язку з тим, що в записі трудової книжки, у даті прийому на роботу від 17.03.1982 року мається виправлення, здійснене пастою іншого кольору, що унеможливлює врахування даних відомостей при розрахунку пенсії, а у наданій архівній довідці №6875/02-16 від 11.06.2019 року також відсутні відомості про дату прийому на роботу

Вказані обставини слугували підставою для не зарахування позивачу спірного періоду роботи.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 (далі також - Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Разом з тим, трудова книжка позивача містить записи про період робот з 17.03.1982 року по 26.04.1983 року на посаді продавця промтоварів в Западному СРК, що є належним доказом роботи позивача, а відповідальність за належне і правильне оформлення документів щодо відомостей про періоди роботи та трудової книжки покладається на керівника підприємства, організації.

Крім того суд звертає увагу, що виправлення в трудовій книжці, зазначені відповідачем, не спростовує наявність у позивача стажу роботи, а отже юридичний факт роботи позивача протягом спірного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення трудової книжки та інших документів щодо відомостей про періоди роботи на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 44 Закону 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Проте, відповідач не скористався наданим йому правом.

Наведена бездіяльність відповідача свідчить про недбале ставлення пенсійного органу про вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Разом з тим, суд не приймає посилань позивача на відмову у врахуванні до стажу період роботи з 17.05.1984 року по 25.10.1986 року, оскільки цей період часу врахований відповідачем при вирішенні питання щодо призначення пенсії за віком.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягає стягненню 384,20 грн.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 26.09.2019 року №68.

3. Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2019 року про призначення пенсії за віком в частині зарахування до загального трудового стажу наступних періодів роботи: з 17.03.1982 року по 26.04.1983 року та з 17.05.1984 року по 25.10.1986 року, з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 103, смт. Велика Новосілка, Донецька область, 85500, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Судове рішення складено та підписано 12 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко