Справа № 320/5381/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року м. Київ справа № 320/5381/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу без обмеження максимального розміру пенсії та виходячи з 90% від грошового забезпечення для обчислення пенсії;

- зобов`язати відповідача з 1 червня 2017 року здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 90 процентів від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 р., без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути заборгованість згідного з проведеним перерахунком.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно застосував показник максимального розміру пенсії - 70%, що встановлений статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у редакції, чинній на момент перерахунку. Стверджує, що пенсію йому призначено з урахуванням обмеження її максимального розміру в 90% від грошового забезпечення, відповідно до вказаного закону у редакції, чинній на момент призначення йому пенсії, і розмір обрахованої таким чином пенсії не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві, зокрема і при перерахунку пенсії. Стверджує, що показник максимального розміру пенсії у розмірі 70%, що встановлений статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", має застосовуватись виключно при призначенні нових пенсій. Зазначає, що відповідачем протиправно здійснюється виплата пенсії позивачу з обмеженням її максимального розміру.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2019 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 6 листопада 2019 р.

Відповідач позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити, надав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що на момент проведення перерахунку позивачеві пенсії чинним законодавством її розмір обмежено на рівні 70% грошового забезпечення. У зв`язку з цим відповідач вважає, що правомірно привів розмір пенсії позивача у відповідність до вимог чинного законодавства.

6 листопада 2018 р. до суду надійшло клопотання від представника позивача про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

6 листопада 2019 р. у судове засідання сторони не прибули.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом Міністра оборони України від 18 серпня 2010 р. № 827 підполковника ОСОБА_1 , провідного інженера групи з функціонування та розвитку об`єднаної цивільно-військової системи ОПР України відділу з організації та використання повітряного простору Державного підприємства обслуговування повітряного руху України звільнено з військової служби у запас відповідно до пункту "б" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за стоном здоров`я).

Згідно з наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 27 серпня 2010 р. № 482/о ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 1 вересня 2010 р. та направлено для зарахування на військовий облік до Бориспільсько-Баришевського ОМВК.

30 червня 2017 р. Державним підприємством обслуговування повітряного руху України видано наказ № 228 "Про підвищення окладів за займаними посадами військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху", у зв`язку з чим Державним підприємством обслуговування повітряного руху України видана ОСОБА_1 довідка від 9 жовтня 2017 р. № 2.2.1-39-333 про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою провідного інженера, чинними з 1 червня 2017 р.

28 листопада 2017 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 13 грудня 2017 р. за № 1853/Г-01 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку із введенням з 1 червня 2017 р. у дію наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 228 від 30 червня 2017 р., оскільки рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для відповідної категорії військовослужбовців Кабінетом Міністрів України з 12 квітня 2018 р. не приймалося.

У подальшому позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням посадового окладу за посадою, з якої йому було призначено пенсію та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 1 червня 2017 р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90% від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 9 жовтня 2017 р. № 2.2.1-39-33, без обмеження максимального розміру пенсії, та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованою та отриманою пенсією, починаючи з моменту перерахунку пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 р. в адміністративній справі № 826/3653/18 адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 9 жовтня 2017 р. № 2.2.1-39-333;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 9 жовтня 2017 р. № 2.2.1-39-333 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 1 червня 2017 р.;

- в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 р. в адміністративній справі № 826/3653/18 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

Отже, рішення Окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 рр. в адміністративній справі № 826/3653/18 набрало законної сили 27 лютого 2019 р.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ у розмірі 90% грошового забезпечення. Ця інформація також підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі № від 2 вересня 2010 р.

Як вбачається із розрахунку пенсії за вислугу років, який було здійснено на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 р. в адміністративній справі № 826/3653/18, основний розмір пенсії позивача став складати 70% грошового забезпечення.

Листом відповідача від 17 травня 2019 р. № 869/Г-01 позивача повідомлено, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 р. № 826/3653/18 йому проведено перерахунок пенсії з 1 червня 2017 р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 2.2.1-39-333 від 9 жовтня 2017 р., наданої Державним підприємством обслуговуванням повітряного руху України. Суму доплати за період з 1 червня 2017 р. по 26 лютого 2019 р. в розмірі 56 049 грн. 49 коп. буде виплачена позивачу з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2018 р. № 649 «Про питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», а суму доплати по перерахунку за період з 27 лютого 2019 р. по 31 березня 2019 р. в розмірі 4716 грн. 91 коп. позивач отримав разом з пенсією за квітень 2019 р.

Крім того, цим листом позивача повідомлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 р. в адміністративній справі № 826/3653/18 не зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимального розміру.

Не погоджуючись з діями відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії за наслідками її перерахунку, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з вимогами ч.1 ст.63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Як убачається з частин 1-2 ст.63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до вимог пп. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції від 20 червня 2007 р., чинній на час призначення позивачу пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

1 жовтня 2011 р. набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 р. № 3668-VI , яким до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" внесені зміни, а саме, цифри " 90" замінено цифрами " 80".

У подальшому, 1 квітня 2014 року набрав чинності Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 р. №1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), яким до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" внесені зміни, а саме, цифри " 80" замінено цифрами " 70".

Відповідно до вимог ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у редакції Закону від 27 березня 2014 р. №1166-VII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Водночас, пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 27 березня 2014 р. №1166-VII передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом № 1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначених пенсій і мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі втілено у змісті ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 9 лютого 1999 р. № 1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України виклав правовий висновок, відповідно до якого у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Тому суд дійшов висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці про грошове забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у процентах, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і розмір яких (процентів) не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 3 квітня 2018 р. № 175/1665/17 та від 24 квітня 2018 р. № 686/12623/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо вимоги про здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Частиною 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Суд зазначає, що вище зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Згідно з вимогами пункту 2 резолютивної частини Рішення № 7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, суд зазначає, що з 20 грудня 2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII, який прийнятий 6 грудня 2016 року, вперше опублікований в газеті "Голос України" 27 грудня 2016 р. та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 1 січня 2017 р., у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р." замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 р.".

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала у період з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Аналогічна правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 р. у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 р. у справі № 522/16882/17 та від 6 листопада 2018 р. у справі № 522/3093/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з вимогами пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).

У пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" (№23759/03 та № 37943/06) та у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини "Сєрков проти України" (39766/05) встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, на підставі того, що органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Суд зазначає, що, хоча ця справа стосується податкового спору, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно було зменшено при перерахунку пенсії основний розмір пенсії за вислугу років з 90% відповідних сум грошового забезпечення на 70% від відповідних сум грошового забезпечення та з обмеженням максимального розміру пенсії, отже порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії та виходячи з 90% від грошового забезпечення для обчислення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 1 червня 2017 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 90% від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 р. в адміністративній справі № 826/3653/18, без обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість згідного з проведеним перерахунком пенсії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, адреса: вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 22933548.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 13 грудня 2019 року.