Справа № 520/11934/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12.12.2019 р. справа № 520/11934/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати позивачу пенсії з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року, з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити пенсію позивачу з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року, з 01.03.2019 року по з 31.05.2019 року; 3) допустити до негайного виконання рішення суду у межах стягнення за один місяць, -

встановив:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що громадянин має право на одержання виплат за раніше призначеною пенсією, але внаслідок вчинення райУПФУ протиправного діяння коштів за пенсією з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року та з 01.03.2019 року по 31.05.2019 року позивач не одержав.

Відповідач, до Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що рішення про припинення виплати пенсії з 01.07.2016 року було обумовлено об`єктивними чинниками, а саме за результатами обміну інформації з УПЗН Ізюмської міської ради. За рішенням суду від 12.11.2018 року по справі № 820/2166/18 здійснено нарахування пенсії позивача. Виплату поновлено в квітні 2018 року разом з виплатою заборгованості за період з 01.02.2018 по 31.03.2018. В березні 2019 року виплату пенсії було призупинено у зв`язку з невірним нарахуванням через технічний збій програмного забезпечення. З червня 2019 року пенсію поновлено. Доплата за період з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року, з 01.03.2019 року по з 31.05.2019 року будуть проведенні після затвердження порядку їх виплат Кабінетом Міністрів України.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року по справі № 820/2166/18 задоволено позов ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області. Визнано протиправними дії Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2016 року. Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2016 року.

Таким чином, згідно з судовими рішення в межах справи № 820/2166/18, було зобов`язано пенсійний орган поновити виплату пенсії позивачу з 01.07.2016 року.

Судом встановлено, що суми пенсійних виплат за період з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року, були нараховані позивачу на підставі вказаного рішення суду по справі № 820/2166/18, але не виплачені, про що вказано у відзиві та співпадає з наданими відомостями щодо нарахованих сум пенсійних виплат, наданих до матеріалів справи.

Згідно довідки наданої Управлінням від 05.12.2019 року №4456, позивачу виплачувалась пенсія з лютого 2018 року по лютий 2019 року включно.

Із встановлених обставин вбачається, що рішення суду в межах справи №820/2166/18 було виконано в частині здійснення нарахування пенсії позивача за період з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року, виплату ж пенсії за вказаний період проведено не було.

Отже, суд дійшов висновку, що фактичною частковою підставою звернення заявника до суду стало невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року по справі № 820/2166/18, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновків, що позовні вимоги про визнання протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, який є правонаступником Ізюмського Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо припинення виплати позивачу пенсії з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року та зобов`язання поновити виплату пенсії у вказаний період, вже вирішені судом в рамках справи № 820/2166/18, отже є повторним розглядом справи на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Так, згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, набрання постановою суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов`язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 статті 382 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч. 1-2 ст. 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

З аналізу норм статей 382-383 КАС України, вбачається виокремлення таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

З огляду на викладене, суд зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382, 383), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Таким чином, проаналізувавши предмет позову у цій справі, суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на належне виконання іншого судового рішення.

Отже, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту в частині позовних вимог про визнання протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати позивачу пенсії з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року та зобов`язання поновити виплату пенсію позивачу у вказаний період, по суті є способом виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року по справі № 820/2166/18, яке набрало законної сили.

Тобто, спір у справі є тотожний, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Позивач має право здійснити відповідні дії щодо виконання вказаного рішення шляхом отримання виконавчого документа та звернення його до виконання у порядку Закон України "Про виконавче провадження".

В подальшому, якщо позивач вважатиме, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звертатись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідною заявою, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судових рішень, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Вищевказані висновки узгоджуються з висновками постанови Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 238 КАС України, суддя закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку наявне рішення суду, що набрало законної сили, якими вже вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині позовних вимог про визнання протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати позивачу пенсії з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року та зобов`язання поновити та виплатити пенсію позивачу у вказаний період , через що наявні правові підстави для закриття провадження в цій частині позовних вимог відповідно до п.4 ч.1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст. 239 КАС України, повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 142, 238, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження у справі №520/11934/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині позовних вимог про 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати позивачу пенсії з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити пенсію позивачу з 01.07.2016 року по 31.01.2018 року.

Роз`яснити, що ухвала підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Роз`яснити, що скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України згідно п.15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя О.В.Старосєльцева