Справа № 120/3630/19-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 грудня 2019 р. Справа № 120/3630/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемешівка Агро Плюс" до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемешівка Агро Плюс» (далі ТОВ «Лемешівка Агро Плюс», позивач) до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича (далі приватний виконавець, відповідач) із адміністративним позовом про:

- визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Турського О.В. щодо неперерахування МПП фірми "Ерідіон" грошових коштів в сумі 15 671, 02 грн., що були стягнуті в рамках виконавчого провадження №59663795 та зобов`язати не перераховувати грошові кошти в сумі 15 671, 02 грн.;

- визнання протиправною та скасування постанови про стягнення основної винагороди від 26.07.2019 р. в сумі 675 273, 36 грн. в рамках виконавчого провадження №59663795.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в липні 2019 р. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду Вінницької області про стягнення з нього на користь МПП фірми "Ерідіон" грошових коштів. При цьому, з липня 2019 р., на думку позивача, відповідач жодних виконавчих дій не вчинив, натомість перший самостійно розраховується із стягувачем.

Окремо позивач вказав, що в постанові про стягнення основної винагороди має бути наведено розрахунок та порядок стягнення основної винагороди державного виконавця. При цьому, в оскаржуваній постанові такий розрахунок не наведено.

Відтак, постанова про стягнення винагороди приватного виконавця є протиправною, та підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 07.11.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог про :

- визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Турського О.В. щодо неперерахування МПП фірмі "Ерідіон" грошових коштів в сумі 15 671,02 грн., що були стягнуті в рамках виконавчого провадження №59663795 з ТОВ " Лемешівка Агро Плюс";

- зобов`язання не перераховувати МПП фірмі "Ерідіон" грошові кошти в сумі 15 671,02 грн.

В частині вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови ухвалою від 25.11.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

05.12.2019 р. через канцелярію суду відповідачем подано відзив (вх.№56717/19), в якому вказав, що проти задоволення адміністративного позову заперечує. Зазначив, що ним в ході виконавчого провадження вжито ряд дій, а саме, накладено арешт на майно та кошти боржника, оголошено в розшук транспортні засоби. Вказав, що в спірній постанові зазначено, що основна винагорода стягується в порядку передбаченому для стягнення виконавчого збору та що ним наведено в такій всі необхідні складові. Відтак, спірна постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

26 липня 2019 року приватним виконавцем Турським О.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №59663795 щодо виконання наказу № 902/237/19, виданого Господарським судом Вінницької області 05.07.2019 року про стягнення з ТОВ «Лемешівка Агро Плюс» на користь МПП фірми "Ерідіон" 6 702 465, 12 грн. основного боргу та 50 268, 49 грн. витрат по сплаті судового збору.

Також, 26 липня 2019 року приватним виконавцем Турським О.В. винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди №59663795 в сумі 675 273, 36 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-19) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статі 3 Закону № 1404-19, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону № 1404-19 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Положеннями статті 18 Закону № 1404-19 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-19, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно частини третьої статті 42 Закону № 1404-19, основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Положеннями статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Із аналізу вище процитованих норм видно, що в постанові про стягнення основної винагороди має наводитись розрахунок та порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця. При цьому, стягується винагорода в порядку встановленому для стягнення виконавчого збору і розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 19 Порядку виплати винагород державного виконавця та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою КМУ від 8 вересня 2016 р. № 643 встановлено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Як видно із постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 26.07.2019 р., в ній вказано, що основна винагорода стягується в порядку встановленому для стягнення виконавчого збору, та процитовано норму, що регламентує порядок стягнення такого (збору). Окрім того, наведено розрахунок основної винагороди, а саме зазначено, що сума, яка підлягає стягненню складає 6 752 733, 61 грн., тож 10% від неї це винагорода, що складає 675 273, 36 грн.

Отже, у спірній постанові наведено і порядок стягнення і розрахунок суми винагороди. Відтак, доводи позивача не знайшли підтвердження.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів/підстав, позовній вимоги задоволенню не підлягають.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів/підстав, позовній вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемешівка Агро Плюс» (вул. Академічна, 16, м. Вінниця, ).

Відповідач:Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович (вул. Визволення, 8, каб.29, м.Вінниця).

Повний текст рішення сформовано: 11.12.19

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна