Справа № 440/4232/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4232/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення компенсації втрати частини доходів,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі за текстом- ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі за текстом-відповідач, Головне управління ПФУ в Полтавській області) про стягнення з ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 96 264,74 грн нарахованої на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 по справі №2а-3081/10 за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 та по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, а саме по 28.11.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою йому пенсії за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 та по день її фактичної виплати, а саме 28.11.2017 року. Зазначав, що пенсія йому перерахована на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2010 по справі №2а-3081/10, та з вини відповідача виплачена лише 28.11.2017.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 відкрито провадження у справі за цим позовом, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с.2-4/.

26.11.2019 відповідач надав відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначив, що управління не є безпосереднім розпорядником коштів на виплату особам, постраждалим від катастрофи на ЧАЕС, отже і не може відповідати за їх несвоєчасну сплату розпорядником цих коштів.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 у справі №2-3081/10 позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду Україні Київського району м. Полтави задоволено, визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2006 року в розмірах передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54, ст.67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадяни які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з врахуванням приписів 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року та із 22.05.2008 року по 27.04. 2009 року по другій групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за період з 27.04. 2009 року по 14.05.2009, із 01.11.2009 року та провести виплату нарахованих сум, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з врахуванням приписів Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по третій групі інвалідності за період із 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та із 22.05.2008 року по 27.04. 2009 року в розмірі 50% мінімальних пенсій за віком, по другій групі інвалідності в розмірі 75% мінімальних пенсій за віком за період із 27.04.2009 року по 14.05.2009 року, із 01.11.2009 року та провести виплату нарахованих сум /а.с. 16-18/.

На виконання вказаного судового рішення, відповідно до розпорядження органу пенсійного фонду від 18.03.2013 №135527, ОСОБА_1 здійснено відповідний перерахунок пенсії по 3 групі інвалідності.

Згідно з випискою ПАТ КБ "ПриватБанк" за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 на виконання вказаної постанови суду 28.11.2017 на рахунок ОСОБА_1 зараховано кошти в сумі 143 321,80 грн /а.с. 20/.

09.04.2019 позивач звернувся до Полтавського ОУПФУ, як правонаступника усіх прав та обов`язків УПФУ Київського району м. Полтави, із заявою щодо проведення розрахунку, нарахування і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 у справі №2-3081/10 /а.с. 21/.

Листом від 26.04.2019 №2199/К-02 Головне управління ПФУ в Полтавській області, як правонаступник Полтавського ОПФУ, повідомило позивача про те, що на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 у справі №2-3081/10 позивачу проведено перерахунок пенсії, згідно з ст.50, 54, 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та

ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2004 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 14.05.2009 і з 01.11.2009. Сума нарахованої доплати склала 143 321,80 грн. Судове рішення, яке набрало законної сили, виконане органами Пенсійного фонду України в повному обсязі, відповідно до покладених зобов`язань. Підстави для нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати відсутні /а.с.22/.

Позивач вважає, що зазначена відмова не ґрунтується на вимогах закону, а тому звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із такого.

Згідно із частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 05 жовтня 2018 року у справі № 127/829/17.

На виконання вказаного судового рішення, відповідно до розпорядження органу пенсійного фонду від 18.03.2013 №135527, ОСОБА_1 здійснено відповідний перерахунок пенсії по 3 групі інвалідності.

Судом встановлено, що на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 у справі №2-3081/10 відповідачем 28.11.2017 на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в сумі 143 321,80 грн /а.с. 20/.

Оскільки пенсія позивачу виплачена не своєчасно, пенсійний орган повинен був при її виплаті нарахувати компенсацію втрати частини доходів за відповідний період, проте таких дій не вчинив, та безпідставно відмовив в задоволенні заяви позивача щодо здійснення цих виплат.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірності відмови у розрахунку, нарахуванні та виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 у справі №2-3081/10, а відтак, судом констатує, що права позивача щодо отримання належної йому компенсації є порушеними.

Отже, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Разом з тим при обранні належного способу захисту порушеного права позивача суд виходить з наступного.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 3 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Отже, чинним законодавством України повноваження щодо здійснення компенсації доходів за порушення встановлених строків їх виплати покладено на орган, відповідальний за їх виплату. Оскільки, питання щодо виплати пенсії належить до компетенції територіальних органів ПФУ, а тому здійснення розрахунку, нарахування та виплати компенсації за порушення встановлених строків виплати пенсії покладається саме на останніх.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області розрахунок суми компенсації втрати частини доходів у вигляді пенсії за спірні періоди взагалі не здійснювався, у тому числі не надавалась оцінка щодо конкретної суми у розмірі 96 264,74 грн., яку саме просить стягнути позивач, а тому вимога позивача про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів у вигляді пенсії у розмірі 96264,74грн. є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Відтак, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України здійснити розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2010 по справі №2а-3081/10 за період з 01.01.2004 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 14.05.2009 і з 01.11.2009 та по день її фактичної виплати, а саме 28.11.2017 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стосовно клопотання про встановлення судового контролю, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, даною нормою передбачено право, а не обов`язок суду щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

На даний час у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не виконуватиме чи ухилятиметься від виконання судового рішення у даній справі.

Крім того, позивачем не аргументовано підстави застосування судового контролю у цій справі.

Таким чином, клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання рішення законної сили, звіт про виконання судового рішення - задоволенню не підлягає.

Стосовно клопотання позивача про допущення до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення пенсії за один місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки вказаним рішенням не стягнуто суми пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, зокрема, судом не визначено суму, яка підлягає стягненню, натомість, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України здійснити розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2010 по справі №2а-3081/10 за період з 01.01.2004 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 14.05.2009 і з 01.11.2009 та по день її фактичної виплати, а саме 28.11.2017 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, клопотання позивача щодо встановлення негайного виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності,66, м. Полтава, 36000, ) про стягнення компенсації втрати частини доходів задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності,66, м. Полтава, 36000, ) здійснити розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2010 по справі №2а-3081/10 за період з 01.01.2004 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 14.05.2009 і з 01.11.2009 та по день її фактичної виплати, а саме 28.11.2017 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко