Справа № 404/5629/19(2-а/404/313/19)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 404/5629/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року (суддя Іванова Н.Ю.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Гончарука Олександра Олександровича

третя особа Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Гончарука Олександра Олександровича серії НК № 536201 від 25 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., провадження в адміністративній справі закрити.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, зазначає, що здійснив вимушену зупинку, оскільки донька, яка перебувала в автомобілі, погано себе почувала. Також зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належним та допустимим доказом, оскільки про здійснення відео-фіксації водій повідомлений не був, сам відеозапис позивачеві наданий не був. Крім того, звертає увагу, що бланк, на якому складена оскаржувана постанова, не відповідає встановленій формі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Гончаруком Олександром Олександровичем 25 липня 2019 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 536201, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «зупинка заборонена».

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ПДР України не порушував, належних доказів його вини відповідачем не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, визначені дорожні знаки. Знак 3.4 встановлює правило «зупинка заборонена».

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2019 о 18:14 год. під час здійснення патрулювання, інспектором було зафіксовано, що на вул. Шевченко, 17/20 у м. Кропивницький припарковано автомобіль LEXUS LX570, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 Патрульний оголосив позивачеві про порушення ПДР в частині заборони зупинки ТЗ у відповідному місті.

Відео-доказом, який міститься в матеріалах справи, підтверджується, що інспектор патрульної поліції представився водієві Горпинку Ю.О., роз`яснив причину зупинки, оголосив порушення ПДР, які допущені водієм, роз`яснив водієві його права, постанова, яка виноситься, порядок її оскарження та сплати штрафу. Також відповідач проінформував, що ведеться відеозапис. При цьому відеозаписом доводиться, що ОСОБА_1 проти порушення, яке було виявлено та оголошено інспектором, не заперечував, погоджуючись на місці зупинки транспортного засобу з його вчиненням. Про те, що здійснено вимушену зупинку, ОСОБА_1 також інспектора не повідомляв, у зв`язку з чим суд критично ставиться до вказаних пояснень апелянта.

Щодо доводів апелянта про неналежність та недопустимість доказів, наданих відповідачем, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, відеозапис, наданий відповідачем в якості доказу суду, є належним та допустимим.

Також не є обґрунтованими доводи апелянта, що підставою для скасування постанови є складання останньою на бланку, який не відповідає вимогам чинного законодавства, адже зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що остання в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 листопада 2019 року в адміністративній справі № 404/5629/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 10 грудня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров