Справа № 303/7837/19
Суддя: Курах Л. В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/7837/19
номер рядка стат. звіту - 13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань: Тромпак В.В.

представника позивача Рукін К.А

відповідача Кохестані Шінкай, яка діє в інтересах

громадянина Ісламської Республіки

Афганістан ОСОБА_1

перекладача ОСОБА_2 Ахмад

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мукачево справу за адміністративним позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка діє в інтересах громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення за межі території України,

в с т а н о в и в :

09 грудня 2019 року Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка діє в інтересах громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення за межі території України.

Позов мотивує тим, що відповідач 18.08.2019 року, незаконно, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, спільно з сином громадянином Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , перетнула державний кордон з України в Угорщину на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Косино» Мукачівського прикордонного загону. Однак, після незаконного перетину кордону була затримана представниками прикордонної поліції Угорщини та того ж дня, в пункті пропуску «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб передана на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Своїми діями відповідачі вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП. В подальшому їх було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач 22.10.2018 року звернулась до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У відповідності до наказу від 25.10.2018 № 204 стосовно відповідача було прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. 20.11.2018 відповідач особисто отримала відповідне повідомлення про відмову, рішення оскаржено. На даний час рішення набуло законної сили. Відповідач документована довідкою про звернення за захистом в Україні серії 009486, термін дії якої сплинув 21.08.2019.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та зазначив, що просить видворити за межі території України громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 та громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє Кохестані Шінкай. Уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю. Громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 пояснила, що приїхала в Україну з Росії, на даний час бажає повернутися додому, однак буде повторно подавати документи для визнання її біженцем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду справи встановлено та підтверджено доказами (протоколом про адміністративне затримання від 18.08.2019 року), що відповідач, 18.08.2019 року, незаконно, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, спільно з сином громадянином Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перетнула державний кордон з України в Угорщину на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Косино» Мукачівського прикордонного загону. Після незаконного перетину кордону була затримана представниками прикордонної поліції Угорщини та на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб передана на територію України. В подальшому відповідача було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.

21.08.2019 рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області відповідач була затримана до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

22.10.2019 року відповідач звернулась до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

По вказаній заяві наказом від 25.10.2018 № 204 стосовно відповідача було прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. 20.11.2018 відповідач особисто отримала відповідне повідомлення про відмову, рішення оскаржено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 по судовій справі № 420/6080/18, відповідачу відмовлено в задоволенні адміністративного позову. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 за судовою справою № 420/6080/18 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 залишено без змін. Відповідно до ухвали Верховного суду України від 29.10.2019 за судовою справою №420/6080/18 (К/9901/29219/19) відповідачеві відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в`їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Особа, зазначена в частині другій цієї статті, не несе відповідальності за незаконне перетинання державного кордону України, якщо вона без зволікань звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно вимог ч.3 ст.29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до пункту 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Судом встановлено, що відповідачі громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 , потрапили в Україну не законно, відносно останньої прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а термін дії довідки про звернення за захистом в Україні серії 009486 сплинув 21.08.2019 року то на даний час відсутні підстави для законного перебування відповідача на території України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позову та наявність підстав для його задоволення, оскільки підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має.

При прийнятті рішення по даній справі, суд бере до уваги ті обставини, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, порушила вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, незаконно перетнула державний кордон України, а тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд, -

У Х В А Л И В:

Уточнений адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка діє в інтересах громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина Ісламської Республіки Афганістан Кохестані ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє громадянка Ісламської Республіки Афганістан Кохестані Шінкай.

Допустити негайне виконання рішення відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2019 року.

Головуюча Курах Л.В.