Справа № 520/10427/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 р. Справа № 520/10427/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі представника відповідачів - Павленка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС Харківської області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.08.2019 року №1245331/ про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 09.07.2019 року фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 09.07.2019, складену фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , за датою подання до реєстру.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що прийняте комісією Головного управління ДФС у Харківської області рішення від 06.08.2019 року №1245331/, відповідно до якого було відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 09.07.2019 року, незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Ухвалою суду від 24.10.2019 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

11.11.2019 року до канцелярії суду представником Головного управління ДФС у Харківської області було надано відзив на позов (а.с. 55 - 56), в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що реєстрація податкових накладних зупинена та контролюючим органом запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567 та постановою КМУ № 117 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких була зупинена були подані позивачем. Документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі (робі, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків позивачем не надані. У реєстрації податкової накадної може бути відмовлено якщо платник не надав письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній (розрахунку коригування), реєстрацію якої зупинили. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2019 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та товариством з обмеженою відповідальністю «Електропівденмонтаж» був укладений Заявка-договір на перевезення вантажу №0807, за умовами якого Позивач зобов`язався перевезти з міста Харків у місто Южноукраїнськ Миколаївської області «Южноукраїнська АЕС» обладнання, а Замовник - перерахувати на розрахунковий рахунок Позивача грошові кошти у розмірі 24 000, 00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 4 000, 00 грн. (а.с. 15).

Сторони виконали умови укладеного Договору у повному обсязі. Позивач здійснив перевезення вантажу, а Замовник, у свою чергу, перерахував грошові кошти відповідно до виставленого рахунку, що підтверджено копією акту прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) №2223 від 09.07.2019 року, рахунком № 2220 від 09.07.2019 року на суму 20 000,00 грн., рахунком - фактурою № 2220 від 09.07.2019 року на суму 24 000,00 грн., з яких 4 000,00 грн. сума ПДВ (а.с. 16).

Згідно копії товарно-транспортної накладної №08/07/19 від 08.07.2019 року, перевезення вантажу здійснював автоперевізник ФО-П ОСОБА_1 (водій ОСОБА_2 ) від ванетажовідправника ТОВ "Електропівденмонтаж" (пункт навантаження: м. Харків, вул. Каштанова, буд. 16) на адресу вантажоонжержувача ТОВ «Електропівденмонтаж» (пункт розвантаження: Миколаївська область). Відпуск товару здійснено на загальну суму 110 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 22 000,00 грн. (а.с. 17 - 18).

Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з постачаннями товарів / послуг відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивач склав податкову накладну №3 від 09.07.2019 року на суму 24 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 4 000,00 грн.) та направив її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 21).

За результатами обробки зазначеної податкової накладної в Автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів» Державної фіскальної служби України була сформована квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН № від 29.07.2019 року, в якій зазначено: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК №3 від 09.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 52.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару / послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено, що Особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації, при цьому відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» - особистий ключ кваліфікованого електронного підпису повинен зберігатись у захищеному носії інформації (у кваліфікованому засобі електронного підпису) (а.с. 22).

Позивач надав до Головного управління ДФС у Харківській області пояснення щодо податкової накладної №3 від 09.07.2019 року та документи про підтвердження реальності здійснення операцій за податковою накладною, реєстрація якої зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (а.с. 20).

Проте, рішенням комісії Головного управління ДФС у Харківській області від 06.08.2019 року №1245331/ відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 09.07.2019 року. Підставою відмови було ненадання платником податку копій документів: 1) первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків - фактур / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, 2) розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 23).

Вважаючи прийняте комісією Головного управління ДФС у Харківській області рішення про відмову у реєстрації податкової накладної незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 7 грудня 2017 року №2245-VIII (далі - Закон №2245-VIII).

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII, Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117), пунктом 10 якого зобов`язано ДФС визначити критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акта індивідуальної дії - рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України, відповідно до вимог якої прийнято Порядок № 117, реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Відповідні критерії у період, що аналізується, одночасно визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18.

Цей лист визначає критерії ризиковості та передбачає необхідність подання різних за своїм переліком документів, необхідних для підтвердження господарської операції з метою подальшої реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У квитанції ГУ ДФС в Харківській області про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН № від 29.07.2019 року критерії ризиковості визначені на підставі листа ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18.

Суд, надаючи оцінку підставам зупинення реєстрації податкових накладних, поданих позивачем, враховує, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.

Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено, зокрема, у постанові від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, постанові від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, постанові від 9 липня 2019 року у справі №140/2093/18, від 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18, від 23 серпня 2019 року у справі №540/2602/18, які враховуються судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Суд також зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростовано представником відповідачів, після зупинення реєстрації податкової накладної позивач надав до Головного управління ДФС у Харківській області пояснення щодо податкової накладної №3 від 09.07.2019 року та документи про підтвердження реальності здійснення операцій за податковою накладною, реєстрація якої зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Проте, у спірному рішенні комісії Головного управління ДФС у Харківської області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови в такій реєстрації від 06.08.2019 року №1245331/ фактично було лише процитоване положення пункту 14 Порядку №117, а саме: третій та четвертий абзаци цього пункту, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

При цьому, судом встановлено, що подані позивачем для реєстрації податкової накладної документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарської операції.

Таким чином, позивачем доведено, що надані ним документальні підтвердження господарської операції (постачання товарів) дозволяють зробити висновок, що вона проводилася в рамках заявки-договору на перевезення вантажу №0807 від 08.07.2019 року.

Проте, Комісія Головного управління ДФС у Харківській області, не зважаючи на надіслане позивачем повідомлення та додані до нього документи, прийняла спірне рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Крім того, суд зауважує, що пунктом 1.6 вказаних критеріїв (на який ДФС посилається у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної) встановлено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Суд зауважує, що оскільки вказаний пункт містить декілька підстав для встановлення ризиковості платника податків, податковий орган також був зобов`язаний чітко вказати конкретний вид критерію, оскільки посилання на пункт 1.6 недостатньо для визначення критерію ризиковості.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Невиконання вказаних вимог призводить до його протиправності.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних і достатніх доказів на спростування тверджень позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення, не наведено відповідних мотивів прийняття спірного рішення, а також не підтверджено законності неврахування комісією Головного управління ДФС у Харківській області наданих позивачем документів, відтак, не підтверджено правомірності оскаржуваного рішення контролюючого органу.

Враховуючи суперечливість нормативного регулювання, наведеного та проаналізованого вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, суд дійшов висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної тта протиправності рішення комісії Головного управління ДФС у Харківської області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови в такій реєстрації від 06.08.2019 №1245331/ про відмову у реєстрації податкової накладної.

Відповідно до пунктів 19 та 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. N 341), Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Державної фіскальної служби України (, адреса: Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053), Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС Харківської області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.08.2019 №1245331/ про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 09.07.2019 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 09.07.2019 року, за датою її подання до реєстру.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2019 року.

Суддя О.В.Шевченко