Справа № 520/7193/19
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 520/7193/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року (суддя Білова О.В., м. Харків, повний текст рішення складено 27.09.2019 року) в адміністративній справі №520/7193/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

22.07.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Державної судової адміністрації України (далі по тексту - відповідач-1), Ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду (далі по тексту - відповідач-2), в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідачів, зобов`язати здійснити нарахування та виплату їй грошової винагороди з урахуванням вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», з урахуванням регіонального коефіцієнта, з відрахуванням виплачених сум та податків, обов`язкових платежів, за період часу з 28.12.2018 року по 13.02.2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтувала тим, що частиною 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що до базового розміру посадового окладу, додатково застосовуються регіональні коефіцієнти, зокрема 1,25 - якщо суддя здійснює правосудця у суді, що розташований у населеному - пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб, зазначала, що законодавець визначив, що застосування регіонального коефіцієнта до посадового окладу не залежить від здійснення суддею правосуддя. Передбачено, що суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу. Заявник апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції не дав оцінку тому факту, що здійснення бездіяльності з боку відповідачів, як невиплата посадового окладу з урахуванням регіонального коефіцієнту була лише в зв`язку з несвоєчасним переведенням позивача до Другого апеляційного адміністративного суду. Вказує, що через обставини, що не залежали від позивача особисто та необумовлені її поведінкою, та про існування яких ніхто не попередив, процедура застосування порядку яких чітко не передбачена чинним законодавством. Суд першої інстанції не застосував до спору принципу «належного урядування», оскільки переклав, фактично, на позивача помилки та обов`язки державних інституцій, та не захистив від втручання в право власності.

Ухвалою Верховного Суду від 14.11.2019 року справу передано за підсудністю до Третього апеляційного адміністративного суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 22 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Частиною четвертою ст. 135 цього Закону передбачено застосування регіонального коефіцієнту до базового розміру посадового окладу судді, які мають бути дотримані одночасно, а саме: розташування суду, в якому суддя здійснює судочинство, у населеному пункті з відповідною кількістю населення; здійснення суддею правосуддя у такому суді. Регіональний коефіцієнт не є різновидом доплати до суддівської винагороди. Суд першої інстанції прийшов до висновку, проте, що законодавством не передбачено нарахування до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнту судді, який не здійснює правосуддя. Харківський апеляційний адміністративний суд здійснював правосуддя до початку роботи нового суду, що відбулося 28 грудня 2018 року. З 28.12.2018 року - дня початку роботи новоутвореного Другого апеляційного адміністративного суду, Харківський апеляційний адміністративний суд припинив здійснювати правосуддя, а відповідно, з вказаної дати не здійснювали правосуддя і судді такого суду. Умовою нарахування регіонального коефіцієнту особі є фактичне здійснення правосуддя суддею, позивач на час виникнення спірних правовідносин продовжувала обіймати посаду судді Харківського апеляційного адміністративного суду, який з початком роботи Другого апеляційного адміністративного суду припинив здійснювати правосуддя.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з 21.10.2008 року по 13.02.2019 року на посаді судді Харківського апеляційного адміністративного суду, що підтверджується довідкою № 242 від 29.03.2019 року.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя № 432/0/15-19 від 12.02.2019 року ОСОБА_1 переведена до Другого апеляційного адміністративного суду.

Встановлено, що з 01.01.2019 року відповідно до тимчасового штатного розпису Харківського апеляційного адміністративного суду за 2019 рік суддівська винагорода ОСОБА_1 складала115260,00 грн., у тому числі - посадовий оклад 76840,00 грн., доплата за вислугу років (50%) - 38420,00 грн.

Указом Президента України №455/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Харківський апеляційний адміністративний суд та утворено Другий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у м. Харкові.

Матеріалами справи встановлено, що з 28.12.2018 року (дата припинення здійснення правосуддя Харківським апеляційним адміністративним судом) до 13.02.2019 року (дати переведення її до Другого апеляційного адміністративного суду) ОСОБА_1 не здійснювалась виплата у складі посадового окладу регіонального коефіцієнту.

Згідно частин 1 - 2, 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Згідно п. 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIIІ право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, регіональний коефіцієнт входить до складу базового рівня посадового окладу, не є доплатою. Розмір регіонального коефіцієнту встановлюється у різних розмірах, однак обов`язковою умовою є здійснення суддею правосуддя. Застосування регіонального коефіцієнту залежить від розташування суду, в якому суддя здійснює судочинство, тобто від кількості населення відповідного населеного пункту та факту здійснення суддею правосуддя.

Згідно п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до Указу Президента України №455/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Харківський апеляційний адміністративний суд припинив здійснювати правосуддя.

З дати припинення здійснення правосуддя суддею, регіональний коефіцієнт перестає виплачуватись, оскільки умовою його виплати є «якщо суддя здійснює правосуддя у суді». ОСОБА_1 з 28.12.2018 року по 13.02.2019 року не здійснювала правосуддя.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що умовою нарахування регіонального коефіцієнту особі є фактичне здійснення правосуддя суддею, а позивач на час виникнення спірних правовідносин продовжувала обіймати посаду судді Харківського апеляційного адміністративного суду, який з початком роботи Другого апеляційного адміністративного суду припинив здійснювати правосуддя.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Конституційного суду України від 04.12.2018 року № 1-7/2018 (4062/15) врегулювано питання визначення розміру посадового окладу суддів та врегулювано питання здійснення доплат. Рішенням не визнавалась неконституційною стаття 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, яка є чинною та підлягає застосуванню, тобто питання нарахування та виплати регіонального коефіцієнту рішенням Конституційного суду України від 04.12.2018 року № 1-7/2018 (4062/15) не були предметом розгляду.

Варто зазначити, що Верховним Судом у постанові від 31.01.2019 року у справі № 804/3609/18 викладено правову позицію та вказано, що регіональний коефіцієнт є складовою частиною посадового окладу судді, а не доплатою, застосування регіонального коефіцієнту залежить від розташування суду, в якому суддя здійснює судочинство, тобто від кількості населення відповідного населеного пункту та факту здійснення суддею судочинства. Нарахування регіонального коефіцієнту судді, який не здійснює правосуддя, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення, вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Також не передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року у справі №520/7193/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова