Справа № 120/562/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/562/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

27 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Михайленко К. Т.,

позивача: ОСОБА_1 .,

представника позивача: Олексієнка О.І.,

представника відповідача: Дзісь А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року (повне рішення складено 05 серпня 2019 року у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 18.02.2019 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 із розміру 65% грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням в сумі 3071,79 грн з 01.01.2008;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 95818,12 грн за період з 01.01.2018 по 17.12.2014;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок основного розміру пенсії, виходячи з розміру 65% грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням в сумі 3071,79 грн з 18.12.2014;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір сплачений за подання даного позову.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.07.2019 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 із розміру 65% грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням в сумі 3071,79 грн з 01.01.2008.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 95818,12 грн за період з 01.01.2018 по 17.12.2014.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок основного розміру пенсії, виходячи з розміру 65% грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням в сумі 3071,79 грн з 18.12.2014 по 31.12.2017.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 764,80 грн, згідно із квитанцією №135 від 18.02.2019 та судовий збір у розмірі 772 грн згідно із квитанцією №0.0..1 від 01.03.2019.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що постанова Замостянського районного суду м. Вінниці від 10.04.2017 Головним управлінням виконана в межах покладених зобов`язань з урахуванням норм чинного законодавства. Впродовж 2008-2014 років пенсія позивачу виплачувалась з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07.11.2007 №1294. Про виконання вказаного рішення було повідомлено ДВС. Також відповідач вказує про те, що сума заявлена до стягнення позивачем обрахована на поданий адвокатський запит та не обліковується Головним управлінням як заборгованість перед позивачем.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу де вказано, що пенсійним органом виконано рішення суду частково без проведення перерахунку основного розміру пенсії та подальших нарахувань за період з 01.01.2008 по 31.12.2014. При цьому, відповідач на адвокатський запит надав орієнтовний розрахунок заборгованості, чим підтверджує обґрунтованість доводів позивача про те, що після здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2007 по 31.12.2007 розмір пенсії позивача зменшився.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Позивач та представник позивача заперечили проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за п. 67 п.п. "б" (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.

З 2007 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області.

10.04.2007 постановою Замостянського районного суду м. Вінниці у справі №2-а-1392-2007 задоволено адміністративний позов ряду пенсіонерів. Зобов`язано Головне управління ПФУ у Вінницькій області зробити перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в т.ч. ОСОБА_1 , виходячи з розміру 65% грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням в сумі 3071,79 грн. Зобов`язано Головне управління ПФУ у Вінницькій області провести виплату недоплаченої суми пенсії та проводити в подальшому нарахування та виплату пенсій в зазначених розмірах в т.ч. ОСОБА_1 . Постанова суду не оскаржувалась та не була скасована. У грудні 2008 року вищезазначена адміністративна справа була вилучена прокуратурою Вінницької області, у зв`язку з порушенням кримінальної справи по факту підроблення службових документів працівниками суду.

10.11.2014 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/2-а-1392/07 задоволено заяву та визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 08.09.2014 по адміністративній справі №2-а-1392/07. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа.

Відповідно до змісту ухвали Вінницького міського суду від 10.11.2014, на неодноразові звернення позивача до суду з питання видачі виконавчого листа з метою відкриття виконавчого провадження та виконання рішення в примусовому порядку було отримано відповіді, що справа відсутня в архіві Замостянського районного суду м. Вінниці. В вересні 2010 року адміністративна справа № 2-а-1392/07 була повернута до суду, але заявник жодного повідомлення не отримав. Після цього на протязі більше ніж три роки, починаючи з 02.08.2011, адміністративна справа №2-а-1392/07 знаходилась у Вінницькому апеляційному адміністративному суді за скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області за позовом ОСОБА_1 та інших позивачів про перерахунок пенсії.

06.08.2014 відбувся апеляційний розгляд по адміністративній справі № 2-а-1392/07 Вінницьким апеляційним адміністративним судом. Після отримання виконавчого листа заявник звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку його пенсії та проведення всіх необхідних виплат.

11.12.2014 ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №127/2-а-1392/07 апеляційну скаргу Головного управління ПФУ у Вінницькій області залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2014 - без змін.

02.12.2014 позивач звернувся із заявою до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області з прохання прийняти до обліку рішення Замостянського районного суду Вінницької області від 10.04.2007 у справі №2-а-1392-2007.

У відповідь на вказану заяву, управлінням Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області направлено повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою щодо зобов`язання здійснити нарахування №10644/2/0-14 від 05.12.2014. Дане повідомлення направлено на адресу позивача та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Згідно із довідкою про здійснення нарахування на виконання рішення суду №2929/06-36/02 від 17.12.2014, ОСОБА_1 нараховано 22203,36 грн з урахуванням виплачених сум.

29.01.2015 листом №10644/2/0-14 позивача повідомлено, що на виконання п. 17 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440, рішення передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

13.03.2017 Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області звернулось до позивача з листом №12-13/368-1203 про надання банківських реквізитів для перерахування коштів.

В подальшому, позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Вінницькій області із заявою, в якій просив виконати постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 10.04.2007 у справі №2-а-1392-2007. У відповідь на заяву, надано роз`яснення від 03.08.2018, що відповідачем проведено перерахунок за рішенням суду з 01.01.2007 по 31.12.2007 на суму 22203,36 грн у зв`язку з встановленням нових умов грошового забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності з 01.01.2008.

08.10.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із запитом щодо перерахунку пенсії за період з 01.01.2008 по 30.09.2018.

05.11.2018 надано відповідь на запит, в якій вказано, що рішення суду виконано за період з 01.01.2007 по 31.12.2007, оскільки з 01.01.2008 змінено складові грошового забезпечення пенсіонерів силових структур.

10.01.2019 листом №А-923/2.2/01-24 повідомлено позивача про те, що постанова №2-а-1392/17 від 10.04.2007 Замостянського районного суду м. Вінниці відповідно до п. 7 Порядку прийнята для обліку та включена до першої черги задоволення вимоги. Дані про рішення 04.12.2014 внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №45727750. Згідно із довідкою управління ПФУ у Вінницькій області останньому нараховано 22203,36 грн. Відповідно до інформації Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області №12-08/1119-5090 від 22.12.2018, встановлено що 29.11.2017 кошти у розмірі 22203,36 грн перераховано на користь позивача в повному розмірі.

Отже, отримавши з 01.01.2008 перераховану пенсію не по судовому рішенню, а на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, розмір якої значно менший ніж визначений в постанові Замостянського районного суду м. Вінниці від 10.04.2007 у справі №2-а-1392-2007, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснення відповідачем перерахунку пенсії з 01.01.2008 не за рішенням суду призвело до зменшення розміру пенсії позивача, що порушує права позивача на належне соціальне забезпечення, а тому, з метою відновлення порушених прав позивача позов необхідно задовольнити.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закону № 2262-ХІІ) (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. а і в ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04.04.2006 № 3591-IV (далі - Закон №3591-ІV), який набрав чинності з 29.04.2006, було внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, та виключено положення щодо збільшення на 10 процентів розміру пенсії особам, зазначеними в пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній на момент перерахунку пенсії позивача, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Відповідно до абзаців 1 і 3 вказаної норми перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно ст. 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач звільнений зі служби, пенсія, якому була призначена у розмірі 65% грошового забезпечення за 25 років вислуги.

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниця від 10.04.2007 у справі №2-а-1392-2007, яка набрала законної сили, задоволено позов ряду пенсіонерів, зокрема, і позивача до Головного управління ПФУ у Вінницькій області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виходячи з розміру 65% грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням в сумі 3071,79 грн, починаючи з 01.01.2007. Зобов`язано Головне управління ПФУ у Вінницькій області проводити в подальшому нарахування та виплату пенсії в зазначених розмірах.

З метою виконання вказаного рішення, позивач 02.12.2014 звернувся до управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з заявою про прийняття до обліку рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 10.04.2007 у справі № 2-а-1392-2007.

Листом Головного управління державної казначейської служби у Вінницькій області від 13.03.2017 №12-13/368-1203 позивачу повідомлено про необхідність надання банківських реквізитів, для проведення перерахунку коштів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами щодо виконання рішення суду та видачі довідки про проведення нарахування розміру пенсії відповідно до постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 10.04.2007 у справі № 2-а-1392-2007.

При цьому, з листа Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 03.08.2018 позивачу стало відомо про невідповідність нарахованих розмірів пенсії тим, що мали виплачуватись за постановою Замостянського районного суду Вінницької області від 10.04.2007 у справі № 2-а-1392-2007.

На повторне звернення позивача, 05.11.2018 за вих. № 2180/а-12 відповідачем надано відповідь з копіями довідки від 17.12.2014 вих. №2929/06-36/02 та розрахунком на доплату за пенсійною справою ОСОБА_1 .

З листа Головного управління ПФУ у Вінницькій області №1291/09-49/03 від 19.04.2019 щодо надання орієнтовного розрахунку вбачається, що за період з 01.01.2008 по 17.12.2014 сума недоплаченої пенсії ОСОБА_1 становить 95818,12 грн.

Отже, з наведеного вбачається, що судове рішення виконано відповідачем лише частково без проведення перерахунку основного розміру пенсії згідно постанови Замостянського районного суду м. Вінниця від 10.04.2007 у справі №2-а-1392-2007 та подальших нарахувань, за період з 01.01.2008 по 31.12.2014, до моменту надання довідки виконавчому органу.

При цьому, наданим відповідачем розрахунком заборгованості вказаним у листі від 19.04.2019 підтверджується обґрунтованість доводів позивача про те, після перерахунку пенсії з 01.01.2007 по 31.12.2007 на підставі постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 10.04.2007 у справі №2-а-1392-2007 розмір пенсії позивача зменшився.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

З 01.01.2013 набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 № 4901-VI (далі - Закон № 4901-VI), який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Вищезазначеним законом держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (ст. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 4901-VI, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрало законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону № 4901 суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішенням суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: в першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п.1 ст.1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 (№ 67534/01).

Таким чином, враховуючи, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії не за рішенням суду призвели до зменшення основного розміру пенсії позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 грудня 2019 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.