Справа № 500/3289/19
Суддя: Пащенко Т. П.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/3289/19
Провадження № 2-а/500/101/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пащенко Т.П.,

за участю: секретаря судового засідання - Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Ізмаїльського відділу поліції Гросу Олега Вікторовича, сержанта поліції Ізмаїльського відділу поліції Русєва Олександра Олександровича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ізмаїльський відділ поліції Головного Управління національної поліції в Одеській області, про визнання дій протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати дії відповідачів сержанта поліції Гросу О .В. та сержанта поліції Русєва О.О. протиправними та скасувати постанови по справам про адміністративні правопорушення: серії ДПО 18 № 009910 від 03.04.2019 р. про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.; а також постанову серії ДПО 18 № 010011 від 03.05.2019 р. про накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 травня 2019 року вона рухалася на мопеді по вул. Болградське шосе, 35 в м. Ізмаїлі Одеської області та була затримана працівниками поліції, які склали відносно неї оскаржувані постанови за порушення правил дорожнього руху. Однак винесені постанови вона вважає незаконними, оскільки в постанові серії ДПО 18 № 09910, складеній за ч. 6 ст. 121 КУпАП, зазначена невірна дата її винесення: 03.04.2019 р., хоча вона була затримана 03.05.2019 р. А постанова серії ДПО 18 № 010011 була складена відразу за двома статтями: ч. 2 ст. 126 КУпАП та за ч. 5 ст. 121 КУпАП, хоча постанова не може бути винесена за дві статті одночасно, а за кожне правопорушення має бути винесена окрема постанова.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що 03 травня 2019 року вона керувала мопедом «Suzuki», який не був зареєстрованим, у неї не було посвідчення водія та вона була без мотошолому. Її зупинили працівники поліції і склали відносно неї оскаржувані постанови, однак. Її мопед «Suzuki» не є транспортним засобом, оскільки має об`єм двигуна 49 см3, тобто менше ніж 50 см3, а тому його не потрібно реєструвати та для керування ним не потрібно отримувати посвідчення водія.

Відповідач сержант поліції Гросу О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що позивачка рухалася на мопеді, не зареєстрованому у встановленому порядку, що є порушенням п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що відносно неї була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак в постанові він допустив механічну помилку, зазначивши, дату її винесення 03.04.2019 р., хоча це відбувалося 03.05.2019 р.

Відповідач сержант поліції Русєв О.О. також заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що законодавством передбачена можливість винесення постанови за двома статтями, тобто одну постанову про накладення адміністративного стягнення за декілька адміністративних правопорушень.

Представник третьої особи - Ізмаїльського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань по справі суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 03 травня 2019 року приблизно о 16:00 годині позивачка ОСОБА_1 керувала мопедом «Suzuki» по вул. Болградське шосе, 35 в м. Ізмаїлі Одеської області, та була зупинена працівниками поліції - відповідачами сержантом Гросу О.В. та сержантом Русєвим О.О. , які винесли оскаржувані постанови про накладення на позивачку адміністративних стягнень.

Відповідно до талону № 234 від 01.10.2010 р., об`єм двигуна мопеду «Сузукі» складає 49 см3 (а.с. 56).

Згідно постанови № 009910 від 03.04.2019 р., винесеної відповідачем Гросу О.В. , 03.04.2019 р. о 17:40 в м. Ізмаїлі по вул. Болградське шосе, 35 ОСОБА_1 керувала мопедом «Suzuki» без номерного знаку, незареєстрованим у встановленому законом порядку, чим порушила п. 2.9 ПДР України, та чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, за що на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с. 5).

Позивачка стверджує, що в постанові невірно зазначена дата її винесення оскільки ці події мали місце 03 травня 2019 року. Відповідач Гросу О.В. в судовому засіданні визнав ці обставини, посилаючись на допущену ним помилку. Також учасники справи визнають, що мопед, на якому рухалася позивачка не був зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності зазначених обставин та добровільності їх визнання, а тому в силу ч. 1 ст. 78 КАС України визнає такими, що не підлягають доказуванню обставини, що позивачка керувала мопедом «Suzuki», не зареєстрованим у встановленому порядку, а в постанові серії ДПО18 № 009910, винесеної відповідачем Гросу О.В. за ч. 6 ст. 121 КУпАП, невірно зазначена дата розгляду справи та дата вчинення правопорушення.

Відповідно до постанови серії ДПО18 № 010011 від 03.05.2019 р., винесеної відповідачем сержантом поліції Русєвим О.О. , 03.05.2019 р. о 17:42 годині в м. Ізмаїлі по вул. Болградське шосе, 35, ОСОБА_1 керувала мопедом «Suzuki» без номерного знаку, не маючи права керування даним транспортним засобом відповідної категорії, чим порушила п/п «а» п. 2.1 ПДР України, та без мотошолома, чим порушила п. 2.3 ПДР України, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, за що на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 6).

На відеозаписі події зупинки позивачка ОСОБА_1 працівниками поліції, зафіксовано, що позивачка рухається на мопеді без мотошолому.

Позивачка ОСОБА_1 визнає, що керувала мопедом без посвідчення водія. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності зазначених обставин та добровільності їх визнання, а тому в силу ч. 1 ст. 78 КАС України визнає такими, що не підлягають доказуванню обставини, що позивачка керувала мопедом «Suzuki» без посвідчення водія.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 5 та 6 статті 121, частиною 2 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина 6 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або перереєстрованим в України в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Крім того, згідно з п. 1.10 ПДР України, мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Зазначені положення п. 1.10 ПДР України спростовують посилання позивачки на те, що мопед не є транспортним засобом, якщо об`єм двигуна менше 50 кубічних сантиметрів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 р. № 1388 затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, ним встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно з вимогами п. 7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Відповідно до п/п «в» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Законом України «Про дорожній рух» в ч. 3 ст. 34 передбачено, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Відповідно до ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Таким чином, керування позивачкою транспортним засобом - мопедом, не зареєстрованим у встановленому порядку є порушенням п/п «в» п. 2.9 ПДР України.

Разом з тим, судом встановлено недотримання встановленого законом порядку складання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, зокрема, дату розгляду справи та опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Однак, всупереч зазначених вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП, в постанові серії ДПО18 № 009910, винесеної відповідачем Гросу О.В. за ч. 6 ст. 121 КУпАП, не зазначені достовірна дата розгляду справи та достовірний опис обставин, зокрема дата вчинення правопорушення, що дає підстави суду для висновку, що оскаржуване рішення прийнято не у спосіб, що визначений Кодексом України про адміністративні правопорушення, а тому постанова серії ДПО18 № 009910 від 03.04.2019 р., винесена відповідачем Гросу О.В. за ч. 6 ст. 121 КУпАП, має бути скасована.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивачкою заявлено позовну вимогу про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Однак, оскільки судом встановлено порушення позивачкою правил дорожнього руху - керування транспортним засобом, незареєстрованим у встановленому порядку, що становить склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості закрити справу про адміністративне правопорушення з цих підстав.

Подія мала місце 03 травня 2019 року, а статтею 38 КУпАП передбачені строки накладення адміністративного стягнення, яке може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для ефективного захисту прав позивачки є необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Статтею 286 КАС в частині 3 перелічений вичерпний перелік способів захисту, які має право застосувати місцевий загальний суд як адміністративний суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки ч. 3 ст. 286 КАС не передбачена можливість суду в цій категорії справ прийняти рішення про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправним, то позовні вимоги в частині визнання дій працівників поліції протиправними не підлягають задоволенню.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Вимогами п/п «а» п. 2.1. ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Категорії транспортних засобів передбачені в п. 2.13 ПДР України, відповідно до якого мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт, належать до категорії «А1».

Тому, відповідач Русєв О.О. при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивачки обґрунтовано дійшов висновку, що керування мопедом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії є порушенням п. 2.1 ПДР, що містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з вимогами п/п «г» п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Оскільки позивачка під час руху на мопеді була без мотошолому, то відповідач Русєв О.О. обґрунтовано дійшов висновку про порушення нею п. 2.3. ПДР, що містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень встановлений у ст. 36 КУпАП. Так, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 вчинила кілька правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, справи про які одночасно розглядалися одним і тим же органом (посадовою особою) - сержантом поліції Русєвим О. О ., останній з дотриманням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП прийняв рішення про накладення адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Аргументи позивачки про те, що за кожне правопорушення має бути винесена окрема постанова є безпідставними, оскільки суперечать вимогам ч. 2 ст. 36 КУпАП, а тому необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог в частині оскарження постанови серії ДПО18 № 010011 від 03.05.2019 р., винесеної відповідачем сержантом поліції Русєвим О.О.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта поліції Ізмаїльського відділу поліції Гросу Олега Вікторовича, сержанта поліції Ізмаїльського відділу поліції Русєва Олександра Олександровича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ізмаїльський відділ поліції Головного Управління національної поліції в Одеській області, про визнання дій протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 009910 від 03 квітня 2019 року за ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 010011 від 03.05.2019 р. за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., та зазначене рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання дій працівників поліції протиправними.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.12.2019 року.

Суддя: Т.П.Пащенко