Справа № 560/3295/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3295/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

12 грудня 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

за участю: секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області звернулося в суд з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просило: - визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ніколова А.В. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2019 ВП № 60182420; - визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ніколова А.В. про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2019 ВП № 60182420.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2019 у справі № 560/739/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області в частині не нарахування ОСОБА_1 грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2015 року, та страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності за період з 01 січня 2015 року по 01 січня 2017 року. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2015 року, та страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності за період з 01 січня 2015 року по 01 січня 2017 року.

На виконання зазначеного рішення Хмельницьким окружним адміністративним судом 28.08.2019 видано виконавчий лист.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ніколовим А.В. 02.10.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60182420. Згідно з пунктом 2 цієї постанови, боржнику надано строк для виконання рішення суду 10 робочих днів. Відповідно до пункту 3 постанови, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 16 692 грн.

Листом від 09.10.2019 № 2184-05 позивач повідомив старшого державного виконавця про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору, оскільки щомісячні страхові виплати, які виплачуються ОСОБА_1 у зв`язку із втратою професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втрати заробітку належать до періодичних платежів. Зазначив про фактичне виконання рішення суду від 05.07.2019 у справі № 560/739/19, оскільки Хмельницьким міським відділенням Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Хмельницькій області здійснено відповідний перерахунок ОСОБА_1 , про що свідчить лист від 01.10.2019 № 01-14-1189. При цьому, оскільки органи Фонду соціального страхування України є бюджетними організаціями, які здійснюють свою діяльність в межах затвердженого кошторису, то для здійснення виплати перерахованої страхової виплати ОСОБА_1 необхідне додаткове фінансування від Фонду соціального страхування України.

Позивач, вважаючи що діями відповідача та постановою про відкриття виконавчого провадження порушуються його права та інтереси, звернувся в суд з цим позовом.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення виходив з того, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ніколов А.В. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2019 ВП № 60182420 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для визнання зазначених дій протиправними, а також для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2019 ВП № 60182420.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні відносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Положеннями частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з частиною 4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Положеннями пункту 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1302/29432, визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Зі змісту наведених норм слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець повинен зазначити про суму виконавчого збору. Разом з тим, стягнення виконавчого збору відбувається на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Так, на виконання наведених вимог, в пункті 3 оскарженої постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16692 грн.

У Законі України "Про виконавче провадження" визначено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина 5 статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати). В останньому випадку йдеться про частину 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", за якою виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тобто питання про правомірність постанови державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору передбачає необхідність з`ясувати: наявність (на дату відкриття виконавчого провадження) підстав для звільнення від сплати виконавчого збору (частина 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження"); за відсутності таких підстав - коли виконано рішення, у цьому випадку постанову суду про поновлення виплати пенсії, та дату відкриття виконавчого провадження за цим рішенням як передумову для звільнення від сплати виконавчого збору на підставі частини 9 статті 27 вказаного закону.

Колегія суддів вказує, що на дату ухвалення спірної постанови від 02 жовтня 2019 року державному виконавцю не могло бути відомо про те, чи виконано судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, як і не було обов`язку з`ясовувати це питання. Тож якщо при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було визначених законом підстав прийняти інше рішення, аніж ухвалити постанову про відкриття виконавчого провадження за згаданим виконавчим документом, який йому надійшов для примусового виконання, то одночасно з відкриттям він правомірно визначив суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

З огляду на доводи позивача, останній помилково трактує, що в рамках виконавчого провадження № 60182420 здійснюватиметься стягнення виконавчого збору за примусове виконання виконавчого листа суду від 28.08.2019 року у справі № 560/739/19. Слід зазначити, що виконавчий збір державний виконавець стягує в рамках іншого виконавчого провадження (про стягнення виконавчого збору), що не є предметом спору в цій справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 750/1800/17, від 15.07.2019 року у справі № 805/1174/17-а.

Позивач стверджує про те, що виконавчий збір не повинен стягуватися на підставі пункту 1 частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

З огляду на встановлені в цій справі обставини суд вважає, що судове рішення, на виконання якого видано виконавчий лист у справі № 560/739/19, є рішенням зобов`язального характеру, оскільки вказаний у його резолютивній частині спосіб захисту порушеного права не є тотожним такому способу як "стягнення" визначеної судом суми за певним видом платежу. Крім того, зазначений виконавчий лист визначає одноразовий характер виконання шляхом визначення чітких періодів, за які належить здійснити перерахунок та виплату, а не стягнення періодичних платежів.

Отже, положення пункту 1 частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у цій ситуації не застосовуються.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі №805/3133/17-а (провадження № К/9901/5131/17),

Таким чином, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ніколов А.В. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2019 ВП № 60182420 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством. Тому, відсутні підстави для визнання зазначених дій протиправними, а також для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2019 ВП № 60182420.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 грудня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.