Справа № 752/26051/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року (розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Управління поліції охорони в Київській області (далі - відповідач), в якому позивач просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Управління поліції охорони в Київській області щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної одноразової грошової допомоги в розмірі 252 600,00 грн.;

- зобов`язати Управління поліції охорони в Київській області виплатити ОСОБА_1 призначену одноразову грошову допомогу в розмірі 252 600,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2018 №752/26051/18 за вказаним позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.02.2019 адміністративну справу №752/26051/18 прийнято до свого провадження суддею Скочок Т.О., призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що Управлінням поліції охорони в Київській області безпідставно відмовлено ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що Міністерством внутрішніх справ України не прийнято відповідного позитивного рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Київській області (, адреса: 01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 8) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 (РНОКПП відомості відсутні; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) від 07.08.2017 про надання йому одноразової грошової допомоги у встановленому порядку.

Зобов`язано Управління поліції охорони в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2017 про надання йому одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків, викладених у даному рішенні суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що у відповідності до наявної у матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 , останній у період з 17.10.1983 по 31.12.2005 та з 11.01.2006 по 02.09.2008 працював в Управлінні Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області.

Згідно з копією виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА №543336 від 03.07.2017, наявною у матеріалах справи, ОСОБА_1 з 25.05.2017 встановлено ІІІ групу інвалідності.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 звернувся до Управління поліції охорони в Київській області із заявою від 07.08.2017 про надання йому одноразової грошової допомоги.

Листом від 04.09.2017 №Г-15543/30/4/01-2017 Управління поліції охорони в Київській області направило на адресу Міністерства внутрішніх справ України для розгляду матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги колишньому інженерові-інспектору пункту централізованого спостереження роти міліції по охороні 30-ти кілометрової зони ЧАЕС Чорнобильського міжрайонного відділення Державної служби охорони управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області капітану міліції ОСОБА_1. В якості додатків до вказаного листа зазначено «висновок».

У свою чергу, Міністерство внутрішніх справ України у листі від 29.09.2017 №15/2-3474, направленого на адресу Управління поліції охорони в Київській області, зазначено, що Управління поліції охорони в Київській області є територіальним підрозділом поліції охорони і не є органом внутрішніх справ, а тому Міністерство внутрішніх справ України, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, не уповноважене розглядати надані ними документи та приймати за ними будь-які рішення. При цьому, як зазначено у даному листі, п. 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 №615, Державна служба охорони здійснює в установленому законодавством порядку виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або настанні інвалідності працівника міліції охорони за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів. Правонаступником Департаменту державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України та відповідних державних установ ДСО при МВС, що ліквідуються в установленому законодавством порядку, є органи поліції охорони.

Листом від 20.10.2017 №Г-155-43/30/4/0/-2017 Управління поліції охорони в Київській області повідомило ОСОБА_1 , що його заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності було надіслано на розгляд для прийняття рішення до Міністерства внутрішніх справ України. За результатами розгляду позитивного рішення щодо виплати прийнято не було.

На підставі викладеного, вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача у не розгляді його заяви про надання йому одноразової грошової допомоги у встановленому порядку, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію», так і ст. 97 Закону «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності.

Згідно з п. 15 Прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності, правила п. 15 Прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію» поширюються виключно на тих працівників, яким інвалідність встановлена до 07.11.2015 - часу набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №357/1734/17.

Оскільки ІІІ група інвалідності позивачу встановлена з 25.05.2017, згідно з актом огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА №543336 від 03.07.2017, при визначенні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги норми Закону України «Про міліцію» та прийнятого на його виконання Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, застосуванню не підлягають.

У свою чергу, за наявності підстав, така допомога може бути призначена відповідно до ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, за правилами ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду зараховується до стажу служби в поліції.

Крім того, відповідно до п. 13 Прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію», працівникам міліції, які перейшли на службу до поліції, стаж вислуги в спеціальних званнях міліції зараховується до стажу вислуги для присвоєння чергових спеціальних звань поліції.

Приписами ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що служба в органах внутрішніх справ зараховується до вислуги років для призначення пенсії поліцейським.

Таким чином, оскільки період служби в органах внутрішніх справ зараховується до стажу служби поліцейських, в тому числі і для призначення пенсії, а тому отримання захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, внаслідок якого встановлено інвалідність, породжує право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, у силу ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

На виконання вказаних положень наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (надалі - Порядок №4).

Згідно з п.п. 1 та 2 розділу IV Порядку №4 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, у межах спірних правовідносин саме на Управління поліції охорони в Київській області, як функціонального правонаступника Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області, покладено обов`язок щодо прийняття рішення про призначення виплати позивачу одноразової грошової допомоги, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Разом з тим, відповідачем не було ані прийнято рішення про призначення виплати позивачу одноразової грошової допомоги, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, ані відмовлено у її виплаті шляхом направлення письмового повідомлення із зазначенням мотивів відмови.

Отже, оскільки Управлінням поліції охорони в Київській області фактично не розглянуто заяву ОСОБА_1 від 07.08.2017 про надання йому одноразової грошової допомоги у встановленій приписами Порядку №4 процедурі, суд вказує про протиправність бездіяльності Управління поліції охорони в Київській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.08.2017 про надання йому одноразової грошової допомоги у встановленому порядку та, як наслідок, про зобов`язання Управління поліції охорони в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2017 про надання йому одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків, викладених у даному рішенні суду, як належний спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, виходячи з положень п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України. Водночас, позовні вимоги у заявленій редакції наразі є передчасними, оскільки фактично відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, заява позивача належним чином розглянута не була.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Київській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 11 грудня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук