Справа № 460/2559/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11983/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Волошин М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Адамської І.П.

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу судді Рівненського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року про забезпечення позову у справі № 460/2559/19 (ухвала постановлена в м. Рівне, головуючий суддя Махаринець Д.Є.) за адміністративним позовом Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним і скасування наказу,

в с т а н о в и в:

Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 03.10.2019 звернулася в суд із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2587/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень"; надати державному реєстратору відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з поданням позовної заяви позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

-зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2587/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень";

-заборони Державному підприємству "Національні інформаційні системи" блокувати доступ державному реєстратору відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

-розблокування доступу державному реєстратору відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, позивач вказав, що ним до суду подано позовну заяву, в якій він просить визнати протиправними та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2587/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень". Разом з тим, зазначає, що в п. 3 наказу зазначено: заблокувати доступ державному реєстратору прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 строком на 6 (шість) місяців. Однак, відповідно до положень ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор, як суб`єкт державної реєстрації прав забезпечує проведення державної реєстрації прав та ведення Державного реєстру прав. З наведеного слідує, що виконання п. 3 наказу зумовить невиконання позивачем повноважень, передбачених ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Позивач вважає, що наказ Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2587/5 має ознаки протиправності та порушує його право на здійснення публічно-владних управлінських функцій на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено.

Зупинено дію наказу Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2587/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" - до набрання судовим рішенням в справі №460/2559/19 законної сили. Зобов`язано Державне підприємство "Національні інформаційні системи" відновити доступ державному реєстратору відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - до набрання судовим рішенням в справі №460/2559/19 законної сили.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Міністерство юстиції України оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції не враховано вимоги Кодексу адміністративного судочинства. Зазначає, що зупинення оскаржуваного Державним реєстратором наказу негативно вплине на права та інтереси інших осіб. Крім того, позивачем при поданні заяви про забезпечення позову жодним чином не обґрунтовано та не наведено належними доказами, яким чином невжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив вимоги наведені в апеляційній скарзі та просив залишити її без задоволення.

У судовому засіданні позивач просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні просила задовольнити подану апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обґрунтування заяви про забезпечення позову та доданими до нього письмовими доказами доведено, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернутися до суду.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частин першої - другої ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Насамперед, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Також, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до значно більших правових ускладнень, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити чи є хоча б одна з названих обставин і оцінити чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Судом встановлено, що Державний реєстратор звернувся в Рівненський окружний адміністративний суд з позовом до Міністерства юстиції України, у якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2587/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень";надати державному реєстратору відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 . доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та наявність підстав для її задоволення, оскільки забезпечення позову у визначений спосіб шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2587/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" до набрання судовим рішенням в справі №460/2559/19 законної сили та зобов`язання Державного підприємства "Національні інформаційні системи" відновити доступ державному реєстратору відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання судовим рішенням в справі №460/2559/19 законної сили - є фактично вирішенням справи по суті, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у заяві про забезпечення позову не доведено та документально не підтверджено існування обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також не наведено жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги і правова оцінка питань протиправності дії наказу Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2587/5 підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті та встановлюватимуться судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи та наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанцій надано неправильну правову оцінку підставам застосування заходів забезпечення адміністративного позову, заявленим у заяві про забезпечення позову, та відповідність їх вимогам частини 2 статті 150 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу судді Рівненського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року про забезпечення позову у справі № 460/2559/19 скасувати та в задоволенні заяви Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 11.12.2019