Справа № 522/10529/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 522/10529/19
Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р.Д.
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції в Одеській області Якубчака Констянтина Вікторовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальйону старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Якубчака Констянтина Вікторовича від 13.06.2019 року ДП18№557466 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КупАП.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем правил дорожнього руху є необґрунтованими та безпідставними. Разом з цим, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції порушено правила щодо належного та всебічного її розгляду, у тому числі, щодо забезпечення позивача можливістю скористатись своїми правами. Зазначені обставини свідчать про неправомірність рішення відповідача, його необґрунтованість та наявність безумовних підстав для його скасування.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено. Суд скасував постанову по справі про адміністративне правопорушення Серії ДП18№557466 від 13.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП . Закрив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам у справі, за якими підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку із чим дійшов необґрунтованого висновку про невідповідність постанови про накладення стягнення вимогам чинного законодавства.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується телефонограмою, звітом про надсилання тексту повістки засобами електронного зв`язку, повідомленнями про вручення поштових відправлень, заяв чи клопотань про неможливість прибути у судове засідання не надходило і у судове засідання сторони не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.06.2019 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальону УПП в Одеській області Якубчаком К.В. винесено постанову ДП18№557466 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Опель Вектра по колу (Дім Меблів) з в`їзду з вул. Радісної та керуючись знаком 4.10 (круговий рух), проігнорував знак 5.18 (рух в смузі тільки прямо - тобто по смузі круга) і продовжив рух в смузі круга замість того, щоб рухатись у напрямку, куди фізично показує стрілка знака 5.18 (на з`їзд вул. Філатова).

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її безпідставність, необґрунтованість і невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного стягнення, у зв`язку із чим - про задоволення позову у повному обсязі.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, розділом 8 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно із розділом 33 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 дорожні знаки 5.16, 5.18 «Напрям руху по смугах» показують дозволені напрямки руху по смугах на перехресті.

Відповідно до п. 3.7 ГОСТ ДСТУ 4100-2014. ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови. Правила застосування, на знаках 5.18 зображення ( положення) стрілок ( основного напрямку руху) має відповідати реальному плануванню перехресть, вимогам напрямків або схемі руху.

Пункт 3.10 цього стандарту вказує, що зображені стрілками на знаках 5.16, 5.18 напрямки руху повинні чітко відображати дозволені напрямки руху за смугами відповідно до конкретної схеми організації дорожнього руху. Відповідно до п. 10.7.17 дія знаків 5.16, 5.18 установлених перед перехрестям, поширюються на перехрестя, якщо знаки 5.16, 5.18, установлені на перехресті, не дають інших вказівок.

Разом з цим, колегія суддів вважає вірними доводи апелянта про те, що відповідно до п.п. 8.2 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Водночас, судом першої інстанції вірно враховано, що позивач не визнає порушення ним вказаних правил, а навпаки наполягає на дотриманні установлених правил дорожнього руху.

На думку колегії суддів, зазначені обставини зумовлюють відповідача-суб`єкта владних повноважень довести правомірність своїх дій та рішення на підставі ч. 2 ст. 77 КАС України.

Так, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач надав відеозапис події вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

Інших доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачем не надано.

Відсутність в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію, вказаний відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Водночас, з огляду на те, що виявлене правопорушення не підтверджено належними доказами, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування оспорюваної за цим позовом постанови інспектора поліції.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення, зокрема, правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123) розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказані правила кореспондуються із приписами ч. 5 вказаної статті КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з цим, згідно із ч. 6 ст. 276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, а вирішення питання про притягнення водія до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 276 КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та без складання відповідного протоколу відбувся із повним дотриманням вищенаведених правових норм, а доводи позивача про порушення установленого порядку під час накладення стягнення - є необґрунтованими.

Разом з цим, аналіз наведених норм показав, що розгляд такої справи носить спрощений порядок і не передбачає її відкладення, відтермінування тощо.

Отже, під час розгляду такої справи на особу, яка притягується до відповідальності, також покладається обов`язок щодо забезпечення цього провадження повнотою та всебічністю, в тому числі невідкладеного пред`явлення документів, необхідних для вирішення справи, забезпечення поліцейського можливістю вирішити питання чи клопотання, що виникають під час розгляду справи тощо.

Доказів перешкоджання позивачу у цьому матеріали справи не містять.

Водночас, оскільки вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло