Справа № 580/1365/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1365/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний інститут «Промтехнологія» до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний інститут «Промтехнологія» звернулось до суду з позовом до Управління Держпраці у Черкаській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами управління Держпраці у Черкаській області від 19.03.2019 № ЧК193/1548/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-122.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 19.03.2019 № ЧК193/1548/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-122 в частині накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний інститут «Промтехнологія» штрафу в сумі 125190 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову в цій частині відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи в частині позовних вимог.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 19.02.2019 № 264-Н та направлення від 19.02.2019 № 259, посадовою особою Управління Держпраці у Черкаській області в період з 25.02.2019 по 25.02.2019 проведено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний інститут «Промтехнологія». Результати перевірки оформлені актом перевірки від 25.02.2019 № ЧК193/1548/АВ.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства України про працю, а саме: правовідносини позивача із працівниками ОСОБА_1 (директор) та ОСОБА_2 . (головний інженер), не оформлені - не укладено трудовими договорами (контрактами) у письмовій формі та не було повідомлено територіальний органу ДФС про їх прийняття на роботу за трудовим договором.

На підставі вищевказаного акта перевірки, управлінням Держпраці у Черкаській області прийнято постанову від 19.03.2019 № ЧК193/1548/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-122 про накладення штрафу, в розмірі 250380 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення штрафу, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний інститут «Промтехнологія» звернулось до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, в частині висновків акта перевірки про порушення позивачем чинного законодавства України про працю, а саме, неукладення з ОСОБА_1 (директором) трудового договору (контракту), погодився та відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з наступного:

- надання позивачу гр. ОСОБА_2 разових послуг підтверджується актами приймання-здачі наданих послуг;

- щодо гр. ОСОБА_2 , позивачем не видавались жодні накази, розпорядження про прийняття його на роботу, допуск до роботи, не вівся облік його робочого часу, що свідчить про цивільно-правовий характер правовідносин, що виникли між позивачем та гр. ОСОБА_2 ;

- підтвердженням того, що в даному випадку були між позивачем та гр. ОСОБА_2 укладено саме цивільно-правові угоди є те, що: у трудових відносинах важливим є процес трудової діяльності, її організація, якої в даному випадку не було; виконавець за цим договором, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовував свою роботу; за трудовим договором працівники приймаються до штату за певною кваліфікацією, професією, посадою, йому гарантується заробітна плата, гарантії, пільги, компенсації, тоді як за цивільно-правовим договором оплачується результат надання послуг і відносини сторін обмежуються лише наданням послуг і оплатою винагороди;

- висновки відповідача за результатами перевірочного заходу про трудовий характер відносин між позивачем гр. ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, а тому, в позивача також були відсутні правові підстави для укладання трудового договору та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття гр. ОСОБА_2 на роботу за трудовим договором;

- жодних передбачених законом обставин, які б вказували на нікчемність правочинів позивача із гр. ОСОБА_2 перевіркою не встановлено, а відповідач не має повноважень на визнання укладених позивачем з виконавцями робіт цивільно-правових угод недійсними або визнавати їх трудовими чи на власний розсуд тлумачити їх умови, з огляду на що, позовні вимоги в частині щодо визнання протиправною та скасування постанови від 19.03.2019 № ЧК193/1548/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-122 в частині накладення на позивача штрафу в сумі 125190 грн. (4173 грн.(мінімальна заробітна плата) х 30 (сума штрафної санкції за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п. 1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 Положення про Державну службу України з питань праці).

Згідно з п. п. 6 п. 4 Положення № 96, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Пунктом 7 Положення, передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом. Відповідно до Положення про Управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 03 серпня 2018 року № 84, Управління Держпраці у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Системний аналіз наведених вище положень, дає підстави дійти висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача та яке проводиться на підставі наказу та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи щодо притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 2140/1828/18 та від 19.09.2019 у справі № 808/3092/17.

За приписами ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України, визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Зі змісту наведеної статті вбачається, що трудовий договір характеризується, зокрема, тим, що працівники не самі організовують роботу і виконують її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковуються відповідним посадовим особам, водночас, на підприємстві має вестись табель відпрацьованого часу, що є особливістю трудових правовідносин. У трудових договорах також визначається обов`язок працівника щомісячно виконувати відповідні роботи в межах робочого процесу підприємства, а за невиконання обов`язків визначено матеріальну та/чи дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що у випадку, коли фізичні особи не надавали замовнику трудових книжок, вони не входять до штату підприємства, не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, облік їхнього робочого часу замовником не здійснюється, заробіток осіб, з якими укладені договори, залежить виключно від кількісних показників виконання договору - кількості виконаних заявок замовника, а відносини між товариством та виконавцем не передбачають заздалегідь встановлених норм виконання робіт, мінімальної плати за договором, то вказані відносини відповідають ознакам договору про надання послуг.

Так, відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що договори з громадянами на використання їхньої праці можуть укладатися відповідно до трудового або цивільно-правового законодавства, при цьому, слід розрізняти особливості цих договорів.

Цивільно-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємцем, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

При цьому, за цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства (підприємця) індивідуально визначену роботу.

Основною ознакою, що відрізняє договірні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором, працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою.

Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається трудовий договір, за наявності ж ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, слід укладати цивільно-правовий договір.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», передбачено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Отже, допуску працівника на роботу обов`язково повинно передувати укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, було досліджено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний інститут «Промтехнологія» та ОСОБА_2 (головний інженер), згідно з вимогами Цивільного кодексу України, укладені договори підряду на виконання послуг (цивільно-правові угоди) від 21.06.2018 № 1-430/17-14, від 25.06.2018 № 1-428/17-10, від 27.06.2018 № 1-431/17-11.

Відповідно до предметів даних договорів підряду на виконання послуг (цивільно-правових угод), замовник доручає, а підрядник беруть на себе зобов`язання виконати разову послугу, зокрема, загальне керівництво, координація і ув`язування проектних рішень і частин робочого проекту по об`єктах:

- «Будівництво будівлі підприємств медичної промисловості по вул. Чигиринська, 21/11 в м. Черкаси» (згідно договору підряду від 27.06.2018 № 1-431/17-11);

- «Будівництво складського комплексу по вул. Чехова, 104 в м. Черкаси» (згідно договору підряду від 25.06.2018 № 1-428/17-10);

- «Реконструкція будівлі (літер. А-2) «Позашкільного навчального закладу «Центр дитячої та юнацької творчості» (згідно договору підряду від 21.06.2018 № 1-430/17-14).

Суд першої інстанції в оскаржувано рішенні вказав на те, що факт надання позивачу гр. ОСОБА_2 вказаних разових послуг підтверджується актами приймання-здачі наданих послуг від 05.02.2019 (згідно договору підряду від 21.06.2018 № 1-430/17-14), від 20.11.2018 (згідно договору підряду від 25.06.2018 № 1-428/17-10) та від 20.12.2018 (згідно договору підряду від 27.06.2018 № 1-431/17-11), копії яких наявні в матеріалах справи.

Аналіз змісту наявних у матеріалах справи укладених між позивачем та ОСОБА_2 договорів підряду на виконання послуг, дають підстави для висновку, що останні перебувають поза межами правового регулювання цивільного законодавства, адже, по-перше, містять фіксований розмір вартості послуг без застереження щодо їх обсягу, змісту та очікуваного кінцевого результату - 3800,00 грн., по-друге, не визначають порядок надання таких послуг у розрізі з необхідним (очікуваним) кінцевим результатом, а включають в себе загальне керівництво, координацію по проектним рішенням на об`єктах та є систематичними роботами.

У цивільно-правових договорах, укладених між позивачем та ОСОБА_2 , відсутні відомості про те, який саме результат послуг повинен передати виконавець замовнику - зазначено лише про загальне керівництво, координацію. Договори не містять відомостей щодо обсягу наданих послуг у вигляді конкретних фізичних величин, що належать вимірюванню, їх якісних та кількісних характеристик, а їх предметом, насамперед, є процес праці, що не передбачає кінцевого результату. Функції, що становлять предмет договору, відповідно до Національного класифікатора України «Класифікатор професій ДК 003:2010», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, відповідають кваліфікаційній характеристиці професій «головний інженер, головний інженер проекту», а завдання та обов`язки вказаної професії передбачені у Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 64 «Будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи»).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що предметом зазначених вище договорів фактично є виконання ОСОБА_2 трудових функцій за конкретною професією (посадою), що є ознакою трудових відносин, та не узгоджується з природою договору цивільно-правового характеру, предметом якого є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Наявні в матеріалах справи акти прийому передачі наданих послуг до цивільно-правових договорів, на підставі яких проводилась оплата праці, не містять інформації щодо конкретно наданих послуг, в них мова лише йде про загальне керівництво, координацію і ув`язування проектних рішень і частин робочого проекту по об`єкту. За цивільно-правовими договорами оплачувався не результат наданих послуг, а процес трудової діяльності, що є характерною ознакою трудових відносин. На дату здійснення перевірки, надані договори підряду завершили свою дію до початку перевірки та закриті актами приймання-здачі наданих послуг, при цьому, ОСОБА_2 , на момент перевірки перебував у приміщенні, де здійснює діяльність позивач.

Згідно наданих ОСОБА_2 письмових пояснень інспектору праці, останній виконував у товаристві обов`язки головного інженера підприємства по наказу згідно цивільно-правових угод, зокрема, договорів підряду на виконання послуг від 25.06.2018, 21.06.2018, 27.06.2018, що надавались інспектору праці під час інспекційного відвідування. Підлягає також врахуванню також й те, що сам ОСОБА_2 в поясненнях вказав на те, що час, протягом якого він виконував обов`язки, залежав від режиму роботи товариства (згідно графіку роботи підприємства), що також вказує на підпорядкованість робочому розпорядку та відсутність критерію можливості вибору визначення самим виконавцем робіт свого робочого часу. (а.с. 32-35, 68)

Під час покладення суб`єктом господарювання на особу функцій головного інженера по підприємству/об`єкту, на переконання суду, відносини між сторонами мають за своєю специфікою лише трудовий характер, адже стосуються забезпечення основної роботи підприємства, а не дотичних питань, що виникають з процесу діяльності такого підприємства.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що щодо гр. ОСОБА_2 , позивачем не видавались жодні накази, розпорядження про прийняття його на роботу, допуск до роботи, не вівся облік його робочого часу, що свідчить про цивільно-правовий характер правовідносин, що виникли між позивачем та гр. ОСОБА_2 , оскільки не видання вказаних наказів та відсутність ведення обліку робочого часу підприємством, не є визначальним під час вирішення даного спору, адже вказане може свідчити про умисні/неумисні дії, а підлягає врахуванню та аналізу суть-характер відносин підприємства з особою.

З урахуванням встановлених вище порушень позивачем вимог трудового законодавства під час здійснення правовідносин з ОСОБА_2 , колегія суддів вважає обґрунтованою постанову Управліня Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу на підприємство, на що помилково не звернув увагу суд першої інстанції, висновки якого в цій частині доводами апеляційної скарги спростовано.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні в частині задоволених позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи неправильно застосував норми матеріального права в наведеній вище частині та неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення, у відповідності до ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з прийняттям нової постанови про відмову в їх задоволенні, а в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 19.03.2019 № ЧК193/1548/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-122 в частині накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний інститут «Промтехнологія» штрафу в сумі 125190 грн. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог в цій частині - відмовити.

У іншій частині Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко