Справа № 163/861/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11560/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 15.10.2019 року (рішення ухвалене у м. Любомль судом у складі головуючого судді Чишія С.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що при митному оформленні автомобіля діяв добросовісно, без жодного умислу на заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу і заниження його митної вартості. До митного оформлення пред`явив виключно ті документи, які були йому передані і на даний час ніким не скасовані і не визнані недійсними. Відповідачем неправомірно надано перевагу документам та відомостям, які отримані від литовських митних органів над документами, які були подані при проведенні митних процедур. Крім цього, в матеріалах справи наявні документи не перекладені на державну мову, відповідачем не допитано всіх осіб, які фігурують по справі, не витребувано документів у юридичних осіб, які причетні до справи. Зазначених обставин відповідач не перевірив і не з`ясував, чим допустив необ`єктивність та упередженість під час провадження у справі і її розгляду. Просив позов задоволити.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 15.10.2019 року адміністративний позов задоволено. Постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 03.04.2019 року в справі про порушення митних правил № 0631/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасовано. Провадження у справі за протоколом про порушення митних правил № 0631/20500/19 закрито.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Волинська митниця ДФС. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що митне оформлення легкового автомобіля "Рено Меган", ідентифікаційний номер VF1KZ32, здійснене 30.08.2018 року посадовою особою митного поста "Луцьк" Волинської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ТзОВ "Бін Торг" ОСОБА_2 Е ОСОБА_3 митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/070470.

Згідно рахунку-фактури № 6003 від 21.08.2018 року вартість транспортного засобу становить 1500 євро, його продавцем виступала компанія "WERNER EGERLAND", отримувачем ОСОБА_4 .

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 62 289,13 гривень було нараховано та сплачено 25 852,60 гривні митних платежів.

Державною фіскальною службою України отримано запит литовських митних органів від 05.11.2018 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також "Рено Меган", ідентифікаційний номер VF1KZ32.

07.12.2018 року документи литовських митних органів ДФС України надіслало Волинській митниці ДФС для проведення перевірки.

Згідно експортної митної декларації Литовської Республіки MRN № 18LTKC0100EK0E1268 від 27.08.2018 року, рахунку-фактури (документа під назвою "Pazyma-Saskaita") серії TSN № 2804 від 27.08.2018 року, автомобіль "Рено Меган" був проданий компанією UAB "T&S MOBILE" громадянину ОСОБА_5 за ціною 4500 євро.

З огляду на різницю вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення, стосовно вартості в литовській експортній митній декларації різниця розміру митних платежів становить 27 276,09 гривень, що визначено службовою запискою УАМП Волинської митниці.

13.02.2019 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0631/20500/19 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 через декларанта ОСОБА_6 під час митного оформлення автомобіля "Рено Меган" вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 27 276,09 гривень, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

03.04.2019 року заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0631/20500/19 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 81 828,27 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Пунктом 1 ч.1 ст.50 МК України передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № UA205090/2018/070470, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

Подані позивачем документи для митного оформлення транспортного засобу ніким не скасовані і не визнані недійсними.

Самостійне визначення управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці розміру митних платежів на підставі документів, що були отримані від литовських митних органів, без винесення рішення про коригування вартості є незаконним, оскільки не відповідає положенням ст.ст.55, 295 МК України.

Службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил.

Інших передбачених законом доказів щодо належного розміру митних платежів матеріали справи не містять.

Оскільки визначення розміру митних платежів відноситься до об`єкта доказування в справі за ознаками ст.485 МК України і, крім цього, прямо впливає на розмір штрафу за порушення митних правил, аналіз досліджених доказів дає підстави для висновку про неповноту і необ`єктивність провадження в справі про порушення митних правил.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація № 18LTKC0100EK0E1268, рахунку-фактури серії TSN № 2804.

Між відомостями цієї експортної декларації, рахунком-фактурою і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідність щодо вартості транспортного засобу.

Сама по собі експортна декларації доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Покупцем товару в декларації зазначений ОСОБА_1 однак доказів того, що він мав причетність до оформлення цієї декларації, при розгляді протоколу і винесені оскаржуваної постанови не здобуто.

Експортна декларація № 18LTKC0100EK0E1268 для митного оформлення надавалась експортером, тобто компанією UAB "T&S MOBILE", яка виступала і декларантом.

Із інформації з мережі Інтернет-сайту щодо стану експортних MRN (для міжнародних перевезень) вбачається, що митна декларація № 18LTKC0100EK0E1268 перебуває у стані підтвердження експорту.

Митне оформлення транспортного засобу та його декларування здійснював декларант (митний брокер) ТзОВ "Бін Торг" ОСОБА_6 , який в ході здійснення провадження та розгляду протоколу № 0631/20500/19 опитаний про обставини декларування і надання йому відповідних документів не був.

Договір № 26-ВТ-08 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів та транспортних засобів між ТзОВ "Бін Торг" та ОСОБА_1 останнім не підписаний.

Отримана від литовських митних органів копія технічного паспорту про реєстрацію транспортного засобу на території України не доводять протиправних дій саме позивача і, в той же час, не спростовує факту придбання автомобіля за ціною, яка була вказана при його митному оформленні.

Волинська митниця ДФС, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинили запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_6

Інформація ж декларанта ОСОБА_6 жодним чином не доводить умисних дій ОСОБА_1 в розумінні ст.485 МК України, а лише підтверджують факт митного оформлення транспортного засобу на договірних засадах.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 15.10.2019 року у справі №163/861/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 12.12.2019р.