Справа № 440/4030/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4030/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Сендецької В.О.,

представника позивача Жаріна М.А.,

представника відповідача Євенко Н.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавасортнасіннєовоч" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2019 Приватне акціонерне товариство "Полтавасортнасіннєовоч" (далі ПрАТ "Полтавасортнасіннєовоч" / позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (ГУ ДФС у Полтавській області / відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.10.2019 № , яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податок на додану вартість, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на суму 1205,00 грн та штрафних санкцій 188,11 грн та № , яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 6030,00 грн та штрафних санкцій 940,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при декларуванні товарів не допускав будь-яких порушень митного законодавства. "Насіння кавуна для сівби" правильно класифікував в товарній позиції 1209, згідно з роз`ясненнями ДФС від 04.07.2017, а не 1207, тому податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/4030/19, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.11.2019.

11.11.2019 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки при перевірці дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, було встановлено, що позивачем невірно визначено товарну позицію товару "насіння для сівби кавун" 1209, оскільки необхідно було визначити товарну позицію УКТ ЗЕД 1207, тому податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно /а.с. 180-182/.

15.11.2019 позивач надав до суду відповідь на відзив у якій зазначив, що при здійсненні відповідних операцій Полтавською митницею ДФС не було відмовлено в митному оформленні, тому доводи відповідача про законність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є необгрунтованими та просив їх скасувати /а.с. 187-188/.

22.11.2019 відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив в якому, зокрема, зазначив, що лист ДФС від 04.07.2017 стосовно надання роз`яснень щодо класифікації товару "насіння кавуна для сівби" у товарній позиції 1209 УКТ ЗЕД відкликаний листом ДФС від 27.02.2019 /а.с. 189-191/.

26.11.2019 розгляд справи відкладено до 10.12.2019.

У судовому засідання 10.12.2019 представник позивача позов підтримав. Представник відповідача проти позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Полтавасортнасіннєовоч" зареєстровано в якості юридичної особи 22.03.2000 за № 014384, включено до ЄДРПОУ за номером 22539254.

На підставі наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 20.05.2019 № 1391 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ПрАТ "Полтавасортнасіннєовоч"" проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення у митному режимі ІМ "40" за митними деклараціями № 806020002/2016/010901 від 15.12.2016, № UA806020/2017/215088 від 14.12.2017, № UA806020/2018/212980 від 15.11.2018 /а.с. 61/.

За відповідними митними деклараціями позивачем здійснено декларування товару "насіння рослин для сівби: кавун ОСОБА_1 , кавун Ред Стар" за кодом УКТ ЗЕД 1209 99 99 00 зі ставкою ввізного мита 0 %.

За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт від 12.06.2019 № 783/16-31-14-08- /а.с. 137-141/ в якому зазначено про порушення вимог:

1. пункту 1 статті 69, пункту 1 статті 271, пункту 1 статті 279, пунктів 1, 4 статті 280 пункту 1 статті 286 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (зі змінами та доповненнями), Закону України від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України» в частині невірної класифікації товарів та застосування при цьому заниженої ставки, що спричинило заниження сплати ввізного мита в сумі 6030,00 грн;

2. пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, що спричинило заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 1205,99 грн.

З метою визначення факту відсутності порушення класифікації УКТЗЕД насіння кавуна позивач звернувся з запитом до Полтавської митниці ДФС, яка своїм листом від 20.06.2019 № 1896/10/16-70-19-02 повідомила про відсутність фактів невірної класифікації товару насіння кавуна за митними деклараціями № 806020002/2016/010901 від 15.12.2016, № UA806020/2017/215088 від 14.12.2017, № UA806020/2018/212980 від 15.11.2018 /а.с. 76-77/.

Крім того, не погоджуючись з результатами перевірки 21.06.2019 ПрАТ "Полтавасортнасіннєовоч", згідно з пунктом 8 статті 354 Митного кодексу України, надало відповідачу свої заперечення /а.с. 78-87/.

01.07.2019 за № 28639/10/16-31-147-08-15 ГУ ДФС у Полтавській області направило відповідь на заперечення в якій зазначено про залишення без задоволення заперечень позивача, а висновок акту перевірки без змін /а.с. 88-93/.

На підставі Акту від 12.06.2019 № 783/16-31-14-08- ГУ ДФС у Полтавській області 03.07.2019 винесено податкові повідомлення-рішення № , яким визначено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 1205,99 грн та штрафну санкцію на суму 603,00 грн /а.с. 96/ та № , яким визначено податкове зобов`язання з ввізного мита на суму 6030,00 грн та штрафну санкцію на суму 3015,00 грн /а.с. 97/.

ПрАТ "Полтавасортнасіннєовоч", в порядку статті 56 Податкового кодексу України, звернулося зі скаргою до Державної фіскальної служби України /а.с. 98-108/

Рішенням від 01.08.2019 № 36822/6/99-99-1106-03-25 Державної фіскальної служби України продовжено строк розгляду скарги до 13.09.2019 /а.с. 109/.

13.09.2019 Державною фіскальною службою України за № 42194/6/99-99-11-06-03-25 прийнято Рішення про результати розгляду скарги, яким частково задоволено скаргу ПрАТ "Полтавасортнасіннєовоч" та зменшено суму грошових зобов`язань, визначених товариству у ППР ГУ ДФС у Полтавській області від 03.07.2019 № , № , на суму штрафних санкцій, визначених за МД від 14.12.2017 № UA806020/2017/215088 від 14.12.2017, № UA806020/2018/212980 від 15.11.2018. Також в рішенні зазначено, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 03.07.2019 № , № вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків нових ППР, які будуть містити зменшену суму грошових зобов`язань /а.с. 110-117/.

08.10.2019 ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкові повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податок на додану вартість, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на суму 1205,00 грн та штрафних санкцій 188,11 грн /а.с. 151/ та № , яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 6030,00 грн та штрафних санкцій 940,56 грн /а.с. 152/.

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішенями ПрАТ "Полтавасортнасіннєовоч" звернулося до суду з даним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як передбачено пунктами 23, 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (пункт 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України).

Аналіз наведеного дає підстави вважати, що митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому, виконання митним органом дій (процедур), які пов`язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і які мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Відповідно до частини п`ятої статті 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

За приписами пункту 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно з частиною першою статтею 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до частини другої статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Аналіз зазначених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Якщо митний орган, прийнявши вантажні митні декларації, підтвердив (погодив) вказаний в декларації код імпортованого за товарною номенклатурою та пропустив товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань у зв`язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати невиїзної документальної перевірки, за виключенням випадків, коли помилка у визначенні коду викликана зловмисними діями особи, відповідальної за митне оформлення товару.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.10.2019 при розгляді справи №2а/1270/4001/2012 та у постанові від 08.08.2019 при розгляді справи №2а/0370/3145/11.

Як на підставу прийняття наказу №1391 від 20 травня 2019 року "Про проведення документальної невиїзної перевірки ПрАТ "Полтавасортнасіннєовоч" контролюючим органом надано до суду доповідну записку /а.с. 136/.

Зі змісту записки випливає, що "за результатами проведеної роботи встановлено факт оформлення підприємством в митному режимі імпорту (ІМ "40") товару у товарній підкатегорії 1209 99 99 00 (ставка ввізного мита 0%) - насіння овочевих рослин використовуване для сівби: ОСОБА_2 , кавун Ред Стар. Відповідно до Пояснень до товарної позиції 0807 до цієї товарної позиції включаються свіжі плоди дині видів Citrullus vulgaris і Cucumis melo, включаючи, серед іншого, плоди кавуна звичайного, кавуна кормового, або цукатного, дині сітчастої, або мускатної, дині канталупи, або мускатної дині, білої мускатної дині і касаби, або зимової дині. Таким чином, аналізуючи встановлені норми законодавства, поняття "Дині" включає в себе, в тому числі, плоди кавуна звичайного, кавуна кормового або цукатного та підлягає класифікації у товарній під категорії 1207 70 00 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 5%)".

Однак, дана записка не містить обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, чи то помилка у визначенні коду товару викликана зловмисними діями особи, відповідальної за митне оформлення товару.

Фактично підставою для висновків про оформлення ПрАТ "Полтавасортнасіннєовоч" товару не за тим кодом УКТ ЗЕД слугувало ототожнення контролюючим органом поняття - "плоди дині", "плоди кавуна", "насіння дині" та як наслідок "насіння кавуна", яке відсутнє у групі 12 розділу II додатку до Закону України "Про Митний тариф України" .

Відповідно до підпункту "г" пункту 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Частиною першою статті 67 Митного кодексу України визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Опис товарної позиції 0807 Гармонізованої системи опису та кодування товарів версії 2012 має такий опис: "Дині, кавуни і папая, свіжі". Поняття "дині" включає в себе, в т.ч. плоди кавуна звичайного, кавуна кормового або цукатного.

З огляду на положення Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД у товарній позиції 1207 класифікуються насіння та плоди інших олійних культур. Насіння дині для сівби класифікується у товарній позиції (ставка ввізного мита-5%).

У товарній позиції 1209 УКТ ЗЕД класифікуються насіння, плоди та спори для сівби.

Згідно з приміткою 3 до 12 групи УКТ ЗЕД до товарної позиції 1209 включається насіння буряків, трав, декоративних квітів, овочів, лісових і плодових дерев, вики або люпину, призначене для сівби. Однак до цієї товарної позиції не включаються такі продукти, навіть якщо вони призначені для сівби: продукти товарних позицій 1201-1207 або 1211.

Правилом 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено, що назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях повинна здійснюватися відповідно до найменувань останніх, а також приміток, що їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених Правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього Правила можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не обумовлено інше (правило 6 ОПІ УКТ ЗЕД).

Відповідно до додатку до Закону України "Про Митний тариф України" до групи 1209 відносяться "Насіння, плоди та спори для сівби", "1209 99 99 00" - інше.

Позивач надав суду лист ДФС від 04.07.2017 № 144806/99-99-19-03-03-15, який надавався за зверненням Насіннєвої асоціації України, в якому зазначено, що насіння кавуна, що використовується для сівби згідно УКТ ЗЕД класифікується у товарній підкатегорії 1209 99 99 00 /а.с. 124-125/.

При цьому, суд не погоджується з позицією відповідача, щодо необхідності включення придбаного товару до товарної позиції 0807 УКТ ЗЕД "Свіжі овочі та кавуни", оскільки позивач декларував саме "насіння для сівби" та відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД класифікація товарів проводиться з найменування товарної позиції, тому позивач правильно вказав код товару 1209 "Насіння, плоди та спори для сівби", підкатегорія" 1209 99 99 00" - інше. Група 1207 не містить застережень стосовно насіння кавуна, а стосується тільки насіння дині. Посилання відповідача на те, що необхідно застосовувати товарну позицію 0807, яка включає "дині та кавуни свіжі" не приймається судом до уваги, оскільки позивач декларував насіння, а не свіжі кавуни.

Також, як на правомірність донарахування грошових зобов`язань позивачу ГУ ДФС посилається на лист Секретаріату Всесвітньої митної організації від 16.07.2018, згідно з яким товар "насіння дині для сівби" класифікується в товарній позиції 120770, тому "насіння кавуна для сівби" класифікується в товарній позиції 120770 УКТ ЗЕД, однак, самого тексту цього листа відповідач суду не надав.

Крім того, відповідач не обгрунтував суду, як лист ВМО від 16.07.2018 може вплинути на правовідносини з декларування товару, які виникли, зокрема, у 2016 - 2017 роках, до надання таких роз`яснень ВМО.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд враховує, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини, суд вирішив, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн, а позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Полтавасортнасіннєовоч" (, юридична адреса: вул. Комарова, 9, м.Полтава, 36008) до Головного управління ДФС у Полтавській області (, юридична адреса: вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області (, юридична адреса: вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36000) від 08 жовтня 2019 року № та №.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавасортнасіннєовоч" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області () судові витрати понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2019 року.

Суддя С.О. Удовіченко