Справа № 580/2975/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2975/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому (в редакції від 16.10.2019 р.) просив суд:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «Артем-Банк», які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" визнати за вкладником ОСОБА_1 право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 200 000 грн. за договором-заявою № 40.76.90213 банківського вкладу (депозиту) укладеного 26 жовтня 2016 року з ПАТ «Артем-Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник зазначає, що ним було усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду першої інстанції від 30.09.2019 р. та подано позовну заяву з уточненими позовними вимогами які відповідають частині 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Щодо сплати судового збору, то позивачем подано письмові пояснення, в яких зазначено, що заявлені вимоги немайнового характеру взаємопов`язані, а тому сума сплати судового збору становить 768,40 грн.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Позивачу надано строк на усунення недоліків, шляхом приведення позовних вимог у відповідність до частини 1 статті 5 КАС України. Також в ухвалі зазначено, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, однак додано до позовної заяви квитанцію на сплату судового збору в сумі 768,40 грн. Отже, необхідно доплатити судовий збір в сумі 768,40 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку ОСОБА_1 не усунуто недоліки повністю, оскільки не доплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. При цьому, окружний суд виходив з оцінки заявлених вимог позивачем в первісній редакції адміністративного позову.

Відповідно до п.п. 3 та 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (ч. 3 ст. 169 КАС України).

16.10.2019 позивачем на виконання вимог зазначених в ухвалі окружного суду від 30 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, направлено позовну заяву із виправленими позовними вимогами.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач просив суд визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «Артем-Банк», які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" визнати за вкладником ОСОБА_1 право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 200 000 грн. за договором-заявою № 40.76.90213 банківського вкладу (депозиту) укладеного 26 жовтня 2016 року з ПАТ «Артем-Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Колегія суддів зазначає, що суд не повинен тлумачити положення статей у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

Проаналізувавши позовну заяву, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем вимоги взаємопов`язані між собою і за своєю суттю не є окремими вимогами немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 1 п.3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VІІI прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на 2019 рік у розмірі 1921 грн.

Таким чином, позивачем було правомірно сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В свою чергу, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву помилково виходив з оцінки первісної редакції адміністративного позову, оскільки оцінці підлягала саме позовна заява в редакції від 16.10.2019, подана позивачем на усунення недоліків.

При таких обставинах, колегія суддів зазначає, що позовна заява була передчасно повернута позивачу, а ухвала окружного суду підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

Суддя М.І. Кобаль

Суддя В.П. Мельничук