Справа № 199/9605/19
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/9605/19
(2-а/199/228/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

„11 грудня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання Перетятько А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гемики Дмитра Сергійовича, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що постановою ДПО18 №667797 відповідача інспектора УПП в Дніпропетровській області Гемика Д.С. від 13.11.2019 р. на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. У вказаній постанові зазначено, що 13.11.2019 о 12.10 год. в смт. Слобожанське по вул. В.Сухомлинського, буд. 60, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Мерседес-Бенц 0345, номерний знак НОМЕР_1 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, та був технічно несправний, а саме: на вітровому склі тріщина та сколи в зоні дії склоочисників та шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п.31.1, п. 3 1.4.5. (Б) Правил дорожнього руху України.

На переконання позивача, постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач в постанові повинен був зазначити нормативний акт, яким позивачем нібито вчинено правопорушення, тобто допущено порушення, оскільки приписи п.31.1 ПДР не містять заборони експлуатації транспортного засобу у якому тріщина та сколи в зоні дії склоочисників, тому на переконання позивача постанова є необґрунтованою, а саме вчинення ним правопорушення, які не відповідають вимогам КУпАП України та п.31.1. ПДР, оскільки посадова особа при винесенні даної постанови має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, тобто встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Також при складанні оскаржуваної постанови, позивач надавав відповідачу пояснення, що він не здійснював перевезення пасажирів на транспортному засобі Мерседес-Бенц 0345, номерний НОМЕР_1 , оскільки він за допомогою жорсткої зчіпки тягнув транспортний засіб Мерседес - Бенц 0345, номерний НОМЕР_2 , оскільки він перебував у технічно-несправному стані, але його пояснення відповідачем були залишені без уваги.

Позивач зазначає, що 12.11.2019 його було ознайомлено з наказом № 597/1-К від 12.11.2019 щодо необхідності доставити транспортний засіб Мерседес - Бенц 0345, номерний знак НОМЕР_3 з м. Дніпро, Лоцманський узвіз, буд.8 до м. Дніпро, вул. А. Белелюбського, 5-Б, оскільки транспортний засіб потребував ремонту, тому у виконання даного наказу 13.11.2019 позивачем здійснювалося доставлення вищезазначеного транспортного засобу без пасажирів з м. Дніпро, Лоцманський узвіз, буд. 8, до м. Дніпро, вул. А. Белелюбського, 5-Б для подальшого ремонтування, але, в цей же день о 12.10 год., не доїжджаючи до місця прибування, відповідач зупинив позивача та склав постанову.

Як зазначається позивачем при складанні оскаржуваної постанови він надавав інспектору поліції аналогічні пояснення, але вони були залишені без уваги.

Позовна заява містить вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позивач не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях та правом надання відзиву на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача не скористалася правом брати участь в судовому засіданні, надала до суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу у відсутність третьої особи, зазначив в них також про те, що позивач не надав жодних доказів, які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальні дії у справі наступні:

-ухвалою суду залучено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Як встановлено судом на підставі відповідної постанови серії ДПО18 №667797 від 13.11.2019 на позивача було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою 13.11.2019 о 12:10 год. в смт. Слобожанське по вул. В.Сухомлинського, буд. 60, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Мерседес-Бенц 0345, номерний знак НОМЕР_1 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, та був технічно несправний, а саме: на вітровому склі тріщина та сколи в зоні дії склоочисників та шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п.31.1, п. 3 1.4.5. (Б) Правил дорожнього руху України (а.с.14).

Правовідносини виникли із дій суб`єкта владних повноважень по притягненню особи до адміністративної відповідальності за КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств,. Установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених; законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається я протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значеній статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачиться на її користь.

Таким чином, виконуючи обов`язок доказування, відповідач мав би надати докази вчинення позивачем інкримінованих останньому правопорушень, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС, та не надав до суду доказів на підтвердження правомірності свого рішення постанови серії ДПО18 №667797 від 13.11.2019 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, за судового розгляду встановлено, що позивача відповідно до наказу по особовому складу директора ТОВ «Автотранссервіс» Руссавського А.А. від 04.11.2019 №576-К закріплено за автотранспортним засобом Мерседес-Бенц 0345, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.11) та згідно наказу від 12.11.2019 №597/1-К водію вказаного автотранспортного засобу ОСОБА_1 наказано за допомогою жорсткої зчіпки доставити вказаний автотранспортний засіб на технічне обслуговування (а.с.12).

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В загальних положеннях ПДР України визначено, що буксирування переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування.

Із зазначено слідує, що позивачем здійснювалося буксирування транспортного засобу, а ніяк не керування ним, разом з тим, адміністративна відповідальність передбачена саме за керування транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності.

Відповідачем на зазначене не звернуто уваги та не доведено протилежного, зазначеному позивачем.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 8.4 (г) Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до статті 251 КУпАП мав би надати, зокрема, належний відеозапис події тощо (на зазначене звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 справа №338/1/17, адміністративне провадження №К/9901/15804/18).

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності, та враховуючи встановлені порушення вимог закону у діях відповідача при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача та скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

За ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо розподілу судових витрат, то на підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову, а також враховуючи вимоги ст. 288 КУпАП (за умови оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа звільняється від сплати державного мита), суд дійшов до висновку про необхідність віднесення на рахунок держави судових витрат.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 6-10, 12, п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 22, ч. 1 ст. 25, ст.ст. 72-77, 79, 90, 139, ч. 1 та ч. 4 ст. 189, п. 2 ч. 1 ст. 241, ст.ст. 242-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у званні старшого лейтенанта поліції Гемики Дмитра Сергійовича, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у званні старшого лейтенанта поліції Гемики Дмитра Сергійовича (49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-А) серії ДПО18 №667797 від 13.11.2019 про накладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Повне судове рішення складене та підписане 11.12.2019.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

11.12.2019