Справа № 295/12185/19
Суддя: Бабич С. В.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2 грудня 2019 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Вацюри Юлії Михайлівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, третя особа - Управління патрульної поліції в місті Києві, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Богунського районного суду міста Житомира в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Вацюри Ю.М., в якому просить скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1375852 від 29 липня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн, за те, що він, 29 липня 2019 року о 15 годині 28 хвилин в місті Києві по проспекту Перемоги, 128А, будучи водієм автобуса ВАЗ А079.54 номерний знак НОМЕР_1 , керуючи цим транспортним засобом, здійснював пасажирські перевезення за маршрутом «Житомир-Київ» товариства з обмеженою відповідальністю «Мазар» (далі ТОВ «Мазар») без схеми маршруту руху погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив пункт 32.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

На обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що вказана постанова не відповідає вимогам законодавства, оскільки погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, зокрема здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування покладається на посадових осіб підприємства, в даному випадку на ТОВ «Мазар», а не на позивача як водія маршрутного транспортного засобу. Окрім цього, представник позивача вказав, що інспектор патрульної поліції проігнорував клопотання ОСОБА_1 щодо розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення за місцем його проживання.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 16 вересня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Вацюри Ю.М. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, третя особа - Управління патрульної поліції в місті Києві, було передано за підсудністю на розгляд до Романівського районного суду Житомирської області.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судовинства України (далі КАС України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористалася.

Судом встановлено, що 29 липня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Вацюрою Ю.М. було винесено постанову, згідно якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 29 липня 2019 року о 15 годині 28 хвилин в місті Києві по проспекту Перемоги, 128А, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом ВАЗ А079.54 номерний знак НОМЕР_1 , порушуючи пункт 32.1 ПДР України, надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом «Житомир-Київ» ТОВ «Мазар» без схеми маршруту руху погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

За правилами пунктів 8, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1, 2 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, в тому числі відповідальність за які передбачена частиною другою статті 140 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У пункті 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкції) зазначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху регламентовано розділом ІІІ Інструкції, відповідно до пунктів 1 та 2 якого справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно абзацу 1 частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 32.1 ПДР України передбачено, що з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються:

а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій;

б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів;

в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів;

З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт, встановлена статтею 140 КУпАП, за приписами частини другої якої порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз приписів вказаної правової норми дає підстави для висновку про те, що суб`єктами правопорушень, передбачених частиною 2 статті 140 КУпАП, можуть бути посадові особи, суб`єкти господарювання та громадяни, які самостійно здійснюють пасажирські перевезення за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Відтак, позивач, будучи водієм маршрутного транспортного засобу, не є суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у вину.

Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності, відповідач згідно статті 252 КУпАП зобов`язаний був всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дати оцінку доказам та перевірити правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідач проти адміністративного позову не заперечила, доказів на підтвердження правомірності свого рішення щодо накладення на позивача адміністративного стягнення не надала, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 241-246 268, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Вацюри Юлії Михайлівни серії ЕАВ № 1375852 від 29 липня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 340,00 грн скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Бабич