Справа № 465/2365/19
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/2365/19 Провадження № 2-а/450/98/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тараса Миколайовича, Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЛВ № 11495 від 19 березня 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, шо у оскаржуваній постанові відсутній склад адміністративного правопорушення. Зі світлин, розміщених на веб-сайті inspector.lviv.ua, на яких зафіксоване правопорушення, не вбачається, що його автомобіль істотно перешкоджає руху транспортних засобів або створює загрозу безпеці руху. Вважає, що зазначені фотографії зроблені за допомогою технічного засобу, який не передбачений Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» і постановами КМ України № 374 від 04 червня 20145 року та № 94 від 13 січня 2016 року. Крім того зауважує, що цими фотографіями порушені норми законодавства щодо захисту в інформаційно-телекомунікаційних системах. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова 06 серпня 2019 року матеріали справи передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області.

Ухвалою від 23 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку ст. 286 КАС України.

04 листопада 2019 року від представника відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради Федик В.О. до суду надійшов відзив, у якому він з позовними вимогами не погодився. Зазначив, що позивач порушив вимоги п. 3.34 ПДР України, а саме здійснив зупинку у забороненому місці. Зауважує, що транспортний засіб позивача створював перешкоду у русі, а саме зменшив пропускну спроможність пл. Галицької, у зв`язку з чим транспортні засоби, які рухались по ній, були змушені маневрувати. Правопорушення зафіксоване інспектором з паркування відповідно до вимог законодавства України, а докази є належними і допустимими. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позову відмовити.

Сторони та їх представники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак 26 листопада 2019року від позивача до суду надійшла заяву, у якій він просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 11495 від 19 березня 2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у зв`язку з тим, що належний його транспортний засіб марки «Kia Sportage» номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку у м. Львові на пл. Галицькій, буд. 7, 19 березня 2019 року о 14 год. 50 хв. в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» і суттєво перешкоджав дорожньому руху, чим порушив вимоги пунктів 8.4 «В», 33.3.34, 15.10 «А» ПДР України.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст. 245 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що транспортний засіб суттєво не перешкоджав дорожньому руху.

З цього приводу суд вказує, що згідно з п. 1.10 ПДР України перешкода для руху нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Розділом 33 ПДР, зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

За змістом п. 8.4. «в» розділу 8 ПДР дорожні знаки поділяються на такі групи, як заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

У межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п.1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені (підрозділ 3 Розділу 33).

Пунктом 8.2-1 ПДР України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Як вбачається з наданих позивачем фотографій фіксації порушення, належним йому транспортний засіб зупинений у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та на смузі руху. Таким чином, транспорті засоби були позбавлені можливості рухатися по цій смузі руху у зв`язку з протиправними діяннями позивача, що змушувало водіїв маневрувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Крім того, згідно ч. ч. 6, 7 ст. 279-1 КУпАП, інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Таким чином, оскільки позивач є особою, за якою зареєстровано транспортний засіб, відповідачем було вірно визначено особу, яка несе відповідальність за вчинення порушення правил зупинки даного транспортного засобу.

Суд критично ставиться до аргументів позивача щодо порушення норм Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та постанов КМ України № 374 від 04 червня 20145 року та № 94 від 13 січня 2016 року. З наведеної тези вбачається, що позивач вважає відеореєстратор, на який здійснена фіксація правопорушення, метрологічним пристроєм.

З цього приводу суд зазначає, що в розумінні Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» метрологічна діяльність це діяльність, пов`язана із забезпеченням єдності вимірювань, а метрологія це наука про вимірювання та їх застосування. Прилад DМТ1 є приладом для здійснення фото та відеофіксації, однак такий не здійснює вимірювань, а тому стверджувати про його відповідність Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» немає підстав.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

При цьому, з наданих суду матеріалів встановлено, що відеореєстратор моделі DMT1 за технічною специфікацією виробника «Shenzen Diamante Technology Co., Ltd» дає змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, відповідає державним стандартам України, що підтверджується декларацією про відповідність. На вказаний прилад відповідачем надано суду сертифікат відповідності, сертифікат дослідження конструкції та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Суд враховує, що відеореєстратор має висновки та сертифікати дослідження та відповідає вимогам технічного регламенту радіообладнання та телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, та таким чином зафіксована таким інформація є належним доказом у справі.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 20, 44, 47, 48, 241, 243-246, 268, 271, 286 КАС України, ст.ст. 14-2, 245, 251, 279-1, 280 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тараса Миколайовича, Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарас Миколайович, місцезнаходження 79008, м. Львів, вул. Зелена, буд. 9.

Відповідач: Управління безпеки міста Львівської міської ради, місцезнаходження 79008, м. Львів, вул. Зелена, буд. 9, .

Суддя Мусієвський В.Є.