Справа № 308/6673/19
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6673/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позивач просить поновити йому пропущений строк на оскарження постанови Закарпатської митниці ДФС від 12.03.2019 року у справі про порушення митних правил №0766/30500/19, оскільки така була вручена йому із запізненням і є необґрунтованою, винесена працівниками Державної фіскальної служби з порушенням норм законодавства, без повного вивчення обставин порушення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, та справу направлено до Ужгородського міськрайонного суду для продовження розгляду.

Згідно вказаної постанови суду від 25 вересні 2019 року зазначається, що суд першої інстанції повинен був у порядку, передбаченому статті 123 КАС України, залишити позовну заяву без руху, надаючи позивачу можливість усунути недоліки протягом 10 днів, а саме подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та/або вказати інші підстави для поновлення строку. Зокрема зазначено, що не з`ясовано моменту вручення постанови про порушення митних правил.

Відповідно до ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення такої без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2019 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, із зазначенням виявлених недоліків та способом і порядком усунення таких, та 04.11.2019 року ухвалу надіслано позивачу для усунення недоліків, з визначенням строку для усунення недоліків. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених статтями 160, 161, ч.1 ст. 123 КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Вказано, що позивачем надано до позовної заяви копії оскаржуваної постанови, та документи на обґрунтування позовної заяви, які не завірені належним чином. Позивачу слід подати до суду копії документів, що додаються до позовної зави завірені належним чином відповідно до норм КАС України. Крім того, вказано, що у прохальній частині позовної заяви, ОСОБА_1 , просить поновити йому строк на звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови Закарпатської митниці ДФС від 12.03.2019 року, у справі про порушення митних правил. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, позивач зазначає, що не був присутнім при складанні постанови від 12.03.2019 року, яка є предметом оскарження, а сама постанова була ним одержана із запізненням. З дослідженої позовної заяви та документів, що до неї додано, вбачається, що на підтвердження доводів, пропущення строків на оскарження постанови, позивачем жодних доказів не надано. Зокрема відсутні відомості коли саме, із запізненням позивачем, отримано лист із постановою, що є предметом оскарження. В матеріалах доданих до позовної заяви наявна виключно копія листа від 14.03.2019 року, докази отримання вказано листа ОСОБА_1 не надано.

Як вбачається, із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься у матеріалах справи, ухвалу суду від 04.11.2019 про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 13.11.2019.

Крім того інформація про рух справи та позовної заяви наявна на веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду в загальному доступі, та ухвала про залишення позову без руху опублікована в ЄДРСР.

Таким чином, судом вжито усіх можливих заходів щодо направлення ухвали без руху та доведення інформації про таку ухвалу, однак позивач не цікавиться ходом провадження за позовом, що дає підстави для висновку, про втрату інтересу до заявлених вимог.

Відповідно до п.п. 1, 7 ч. 5 ст. 44 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходжу до наступного висновку.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що оскаржувану постанову №0766/30500/19 було винесено 12 березня 2019 року, тоді як до суду позивач звернувся, згідно штампу поштової кореспонденції 08.06.2019 року, тобто, з пропущенням передбаченого законом десятиденного строку оскарження.

У позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду зазначено, що про оскаржувану постанову від 12.03.2019 року позивачу стало відомо із запізненням. При цьому не вказує коли саме.

З долученої до позову копії протоколу про порушення митних правил №0766/30500/19 від 09 лютого 2019 року, який було складено у присутності позивача ОСОБА_1 , його було повідомлено та вказано про час, місце, дату розгляду справи в протоколі про порушення митних привал, а саме 12.03.2019 року о 10.30 годині, про що свідчить підпис ОСОБА_1 ..

З дослідженої позовної заяви та документів, що до неї додано, вбачається, що на підтвердження доводів, пропущення строків на оскарження постанови, позивачем жодних доказів не надано. Зокрема відсутні відомості коли саме, із запізненням позивачем, отримано лист із постановою, що є предметом оскарження. В матеріалах доданих до позовної заяви наявна виключно копія листа від 14.03.2019року, докази отримання вказано листа ОСОБА_1 не надано. На вказані обставини позивачу було зазначено і в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вище наведене, вказівки апеляційної інстанції зазначені в постанові від 25 вересня 2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Оцінюючи поважність цієї причини, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, строк звернення до суду необхідно обраховувати саме з моменту, коли позивач дізнався (повинен був дізнатися) про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не з моменту коли особа змінила своє суб`єктивне ставлення до рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає, що причина, на яку позивач посилається як на поважну, виникла від обставин які від нього прямо залежали рішення не бути присутнім при розгляді справи про порушення митних правил було його вибором, а тому вказана обставина не може вважатися поважною.

Разом з тим, позивач не вказує і в матеріалах позову відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду протягом 10 днів, які надаються позивачу для оскарження, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Слід зазначити, що КАС України передбачає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи означені вище приписи, суд зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, що також не спростовано змістом позовної заяви. Будь - яких інших належних доказів чи пояснень щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, ніж тих, що зазначені в позовній заяві, позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Інші недоліки на які було вказано в ухвалі суду від 04.11.2019 року позивачем також не усунуто.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до переконання, що станом на 12.12.2019 року недоліки, які зазначені в ухвалі без руху не усунуті, а отже приходжу до переконання про необхідність на підставі ст.169 КАС України повернути позов з додатками позивачу.

Суд звертає увагу, що позов не повертався позивачу з вказаних вище підстав та ухвала про повернення позовної заяви з таких підстав не скасовувалась.

Крім того, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»).

Разом з тим, недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позивачем не усунуто.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати неповажними підстави, вказані у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош