Справа № 160/5801/19
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/5801/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 р. (суддя Серьогіна О.В.) в справі № 160/5801/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (далі - ГУ ПФУ) про зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи в КП «Криворізька друкарня» на посаді складача на складальній рядковідливній машині з 21.08.1992 р. по 02.02.1997 р., призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 01.03.2019 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує, що період роботи з 21.08.1992 р. по 02.02.1997 р. в КП «Криворізька друкарня» на посаді складача на складальній рядковідливній машині має бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2 як такий, що підтверджений як записами в трудовій книжці, так й уточнюючими довідками. При цьому відсутність в цей період атестації робочого місця не може впливати на право позивача на пенсійне забезпечення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.03.2019 р. позивач звернулась до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши, зокрема, трудову книжку, уточнюючу довідку № 159 від 29.08.2017 року, видану КП «Криворізька друкарня».

Станом на 01.03.2019 р. позивач досягла 52-річного віку, загальний стаж становив 34 роки 5 місяців 25 днів, стаж за Списком №2 - 7 років 11 місяців 15 днів (з 01.09.1984 року по 21.08.1992 року, в тому числі 1 рік 10 місяців 14 днів навчання за фахом).

Згідно з уточнюючою довідкою №159 від 29.08.2017 року позивач в період з 22.07.1986 року по 25.01.1991 року працювала повний робочий день, крім відпусток без збереження заробітної плати, в Криворізькій міській друкарні, надалі - КП «Криворізька друкарня», складачем на складально-строковідливних машинах.

Вищезазначена посада передбачена Списком №2 розділу XXVIIа, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

В період з 26.01.1991 року по 02.02.1997 року позивач працювала повний робочий день, крім відпусток без збереження заробітної плати, в КП «Криворізька друкарня» складачем на складально-строковідливних машинах.

Вищезазначена посада передбачена Списком №2 розділу XXV, підрозділ 2270000а-14807, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

Підставою для видачі довідки зазначено книги наказів за 1986 рік, 1987 рік, 1992 рік, 1993 рік, 1994 рік, 1995 рік, 1996 рік, особиста картка ф. П-2, відомості нарахування заробітної плати.

На запит відповідача КП «Криворізька друкарня» підтверджено факт роботи позивача в період з 22.07.1986 року по 02.02.1997 року на посаді складача на складально-строковідливних машинах, а також вказано, що з 1991 року атестація робочих місць на підприємстві КП «Криворізька друкарня» не проводилась.

Відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивачу у 52 роки у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Відповідачем не зараховано період роботи позивача у період з 21.08.1992 року по 02.02.1997 року в КП «Криворізька друкарня» до Списку №2 у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця за вказаний період.

Зважаючи на те, що необхідною умовою для зарахування стажу роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах після 21.08.1992 р. є проведення відповідної атестації робочого місця з метою підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи за такою посадою, а атестація робочих місць на КП «Криворізька друкарня» після 21.08.1992 р. не проводилась, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 52-річного віку, 01.03.2019 р. звернулась до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви позивачем надано, зокрема, трудову книжку, уточнюючу довідку № 159 від 29.08.2017 року, видану КП «Криворізька друкарня».

Відповідачем відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з підстав відсутності необхідного пільгового стажу, про що позивача повідомлено листом від 20.03.2019 р. № 717/03-16/27.

Так, відповідачем підтверджено, що страховий стаж позивача складає 34 роки 05 місяців 25 днів, стаж за Списком № 2 - 06 років 01 місяць 01 день (з 22.07.1986 р. по 21.08.1992 р.).

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 21.08.1992 р. по 02.02.1997 р. в КП «Криворізька друкарня» у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця за вказаний період.

Трудова книжка позивача містять належні записи про період роботи позивача, в тому числі в КП «Криворізька друкарня».

Згідно з уточнюючою довідкою №159 від 29.08.2017 р. позивач в період з 22.07.1986 р. по 25.01.1991 р. працювала повний робочий день, крім відпусток без збереження заробітної плати, в Криворізькій міській друкарні, далі - КП «Криворізька друкарня», складачем на складально-строковідливних машинах; ця посада передбачена Списком №2 розділу XXVIIа, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

В період з 26.01.1991 р. по 02.02.1997 р. позивач працювала повний робочий день, крім відпусток без збереження заробітної плати, в КП «Криворізька друкарня» складачем на складально-строковідливних машинах; посада передбачена Списком №2 розділу XXV, підрозділ 2270000а-14807, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

На запит ГУ ПФУ КП «Криворізька друкарня» підтверджено факт роботи позивача в період з 22.07.1986 р. по 02.02.1997 р. на посаді складача на складально-строковідливних машинах, а також вказано, що з 1991 року атестація робочих місць в КП «Криворізька друкарня» не проводилась.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на призначення пільгової пенсії за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Не є спірним питанням, що посада, яку обіймала позивач, відноситься до Списку № 2.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось (п. 4.5 Порядку).

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації №41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з п. 4 Порядку №442 та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років; відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Встановлені обставини, положення норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та приведених вище Порядків дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Доводи апелянта повторюють підстави позову, які повністю спростовані приведеними вище висновками суду.

Також суд визнає обґрунтованим відхилення судом першої інстанції доводів позивача із посиланням на правові позиції Верховного Суду щодо того, що у разі якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, отже законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведения у встановлені строки не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком.

Суд погоджує висновок суду першої інстанції, що в контексті правовідносин, що розглядаються, спірним не є спірним питання відсутності саме чергової атестації робочого місця за умови проведення наступної, коли виникає певна перерва в часі між атестаціями, оскільки в цьому випадку атестація робочого місця позивача взагалі не проводилась після 21.08.1992 р.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 р. в справі № 160/5801/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 р. в справі № 160/5801/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 09.12.2019 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 09.12.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш