Справа № 200/12936/19-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р. Справа№200/12936/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Циганенко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2019 року шляхом надіслання поштою позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії по втраті годувальника, відповідно до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- скасувати рішення відповідача від 04 червня 2019 року №595 про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника, відповідно до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 31 травня 2019 року про призначення пенсії по втраті годувальника, відповідно до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 31 травня 2019 року вона звернулась із заявою призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до вимог статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням відповідача від 04 червня 2019 року їй відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника в зв`язку із розбіжністю в прізвищі чоловіка, зазначеному в паспорті та свідоцтві про смерть (Орєховський) та прізвища позивача в паспорті ( ОСОБА_2 ). Вважає, що відповідач протиправно відмовив їй у призначення пенсії по втраті годувальника, оскільки, помилка яка допущена у паспорті під час його заповнення представником відділу, який зазначив прізвище українською мовою ОСОБА_2 не з її вини. Вважає, що тим самим відповідач порушив її права на отримання пенсії, а тому просить скасувати рішення № 595 від 04 червня 2019 року, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, у відповідності вимог статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

08 грудня 2019 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення заявлених вимог позивача. Зазначив, що позивач звернулась 31 травня 2019 року до управління із заявою № 595 про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника (свого чоловіка). Відповідно наданих документів було встановлено, що прізвище померлого ОСОБА_3 не співпадає з прізвищем заявника ОСОБА_2 . Отже, розбіжності в прізвищі не підтверджує родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в зв`язку з чим, позивачу було відмовлено у переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Вважає, що управління діяло у спосіб та межах передбачених Конституцією та Законами України.

11 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

12 листопада 2019 року від позивача та відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.12), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

До позовної заяви доданий паспорт ОСОБА_1 ВЕ 148640 (російською: ОСОБА_5 ), у якому на сторінці 10 зроблений запис від 08 вересня 1981 року про шлюб з ОСОБА_6 , а також наданий паспорт ОСОБА_4 ВС 953709 (російською: ОСОБА_7 ), у якому на сторінці 10 зроблений запис про шлюб з ОСОБА_8

31 травня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, свого чоловіка ОСОБА_4 .

Позивачем були надані документи до управління пенсійного фонду: заява, копія паспорта та ІПН, копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про шлюб, трудова книжка померлого годувальника, копію довідки про причини смерті, довідку №44 від 28 травня 2019 року з ОСББ «Лада-Вугледар», довідку з ФССНВ №86 від 27 травня 2019 року.

Позивач перебувала у шлюбі із ОСОБА_4 надала копію свідоцтва про укладення шлюбу III-НО № НОМЕР_2 , в якому російською мовою зазначено, що ..08 серпня 1981 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище: ОСОБА_3 (а.с.18).

Згідно з копією свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 53 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 04 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис № 20 (а.с.28).

Проте, рішенням відповідача № 595 від 04 червня 2019 року позивачу відмовлено у переводі з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у зв`язку із не підтвердженням родинних стосунків між померлим ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , а саме: в представлених документах управлінням встановлена невідповідність у прізвищі померлого годувальника, вказаного в свідоцтві про смерть та довідки про спільне проживання ( ОСОБА_4 ) з прізвищем заявниці згідно паспорту ( ОСОБА_1 ) (а.с. 17).

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Згідно статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 92 Основного закону виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі-Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 36 Закону України № 1058-ІV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Факт перебування позивача на утриманні чоловіка не заперечується відповідачем, а також підтверджений довідкою від 28 травня 2019 року, №44 у якій зазначено, що позивач мешкала сумісно та вела спільне господарство з чоловіком, знаходилась на його утриманні з 08 червня 2001 року по 10 лютого 2014 року (а.с.19).

У відповідності до статті 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 зазначеного Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1(далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п.1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Згідно із пунктами 2.8, 4.1 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту З пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно із пунктом 4.10 Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, які регулюють пенсійні правовідносини, суд дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення на пенсії у зв`язку з втратою годувальника є подання до органів пенсійного фонду відповідного переліку документів що було виконане позивачем.

Суд, дослідив документи, які подані позивачем, вважає доведеним той факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є чоловіком позивача ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 37 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 38 даного закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону довічно.

Оскільки, у цій справі права позивача були порушені саме Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 04 червня 2019 року, а не діями, і тому дане рішення має бути визнано протиправним та скасоване.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297, 371, 382, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Обручева, буд. 17, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04 червня 2019 року №595 Про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника.

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 травня 2019 року про призначення пенсії по втраті годувальника, відповідно до вимог статті 36 закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь ОСОБА_1 .

Повний текст рішення складений 11 грудня 2019 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко