Справа № 160/2672/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Дніпросправа №160/2672/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської міської митниці ДФС

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року (суддя Єфанова О.В., м. Дніпро) у справі №160/2672/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології"

до Київської міської митниці ДФС

про визнати протиправним та скасувати рішення, -

встановив:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС від 21.02.2019 року № UA100000/2019/000043/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів від 21.02.2019 №UA100030/2019/00155.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року позов задоволено. Рішення мотивовано тим, що відповідач не довів суду правомірності прийнятого рішення та картки відмови, а наданих позивачем документів достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем подано митному органу пакет документів, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації, а саме: рахунок-проформа (Proforma invoice) №-54-55-56-77 від 14.02.2019; рахунок-фактура (Invoice) №-54-55-56-77 від 14.02.2019; автотранспортна накладна (Road consignment) CMR №0606 від 14.02.2019; зовнішньоекономічний контракт № 401 від 19.07.2018, який надавався митниці у попередніх митних деклараціях.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що саме вказаний перелік документів було подано до митного оформлення за митною декларацією від 20.02.2019 №UA100030/2019/398805. Всі інші документи, вказані на сторінці 2 абзацу 7 судового рішення, були подані позивачем 20.02.2019 на запит митного органу додатково, що підтверджується відсутністю таких документів у переліку в графі 44 МД, задекларованої позивачем.

Декларантом додатково надано лише експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 20.02.2019 № ГО-510/1 та надіслано повідомлення від 21.02.19 про відмову наданні інших додаткових документів.

Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митницею митної вартості самостійно, якщо подані документи не спростовують сумніву у правильності задекларованої митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.06.2014 року № 21-148А14.

За митними деклараціями спрацювали критерії АС АУР (автоматична система управління ризиками) за декількома кодами, зокрема: 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; 117-2 - Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Вказане стало підставою для більш ретельного та поглибленого вивчення поданих декларантом документів.

Документи, подані позивачем для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Митного кодексу України, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) в інвойсі від 14.02.2019 №-54-55-56-57 та контракті від 19.07.2018 №401 не зазначено умови оплати за товар;

2) відповідно до пункту 3.7 контракту від 19.07.2018 №401 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до пункту 4.1 контракту від 19.07.2018 №401 товар поставляється на умовах DAP-Дніпро. До ціни товару не включено відповідно до умов поставки DAP витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару до місця призначення. Декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DAP витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару в місце призначення;

3) відповідно до пункту 5.1 контракту від 19.07.2018 №401 товар повинен мати належне маркування, тоді як пунктом 3.7 контракту від 19.07.2018 №401 передбачено, що до ціни товару включені вартість тари та упаковки. Відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні;

4) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DAP витрат і ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару до місця призначення, та вартості маркування.

Відсутність умов оплати за товар, наведених у інвойсі та контракті (договорі поставки), фактичним умовам оплати за товар викликало сумніви в автентичності наданого до митного оформлення інвойсу, який відноситься до документів, що підтверджують митну вартість товарів.

Зазначені обставини не дали можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України позивачу було направлено електронне повідомлення в якому було запропоновано надати до органу Державної фіскальної служби наступні документи: 1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - контракт між компаніями DERNEK GROUP CO. LTD та DONGGUAN LEZARD ELECTRICAL CO. LTD; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) - рахунок компанії DONGGUAN LEZARD ELECTRICAL CO. LTD; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару - компанії DONGGUAN LEZARD ELECTRICAL CO. LTD; 7) копію митної декларації країни відправлення.

У свою чергу декларантом подано лист б/н від 04.02,2019 про неможливість надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Суду повідомлялось, що декларантом не виконано вимог щодо надання додаткових документів, зазначених у ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Отже, декларантом заявлено неповну інформацію про ціну товару, що відповідно до ч.2 ст. 58 Митного кодексу України унеможливлює застосування основного методу визначення митної вартості.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Київською міською митницею ДФС було проведені консультації. Декларантом не надано додаткових документів на підтвердження числових значень складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, крім експертного висновку. Від надання інших документів декларант відмовився.

Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, є неподання декларантом всіх запрошених документів та відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

04.11.2019 року позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що всі подані декларантом до митного оформлення документи не містять обставин, за допомогою яких відповідач намагається спростувати достовірність числових значень складових митної вартості придбаних позивачем товарів та їх ціни.

Зазначає, що Договором поставки від 19.07.2018 №401 не визначено спеціальні умови оплати за товар, а саме щодо необхідності здійснення попередньої оплати за кожну партію товару, що поставляється. У інвойсі, який декларант надав для розмитнення товару, вказано договір, яким визначені умови поставки товарів. Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 Договору від 19.07.2018 № 401 поставка товару буде здійснюватись партіями, які узгоджуються з покупцем на умовах DAP-Дніпро (Incoterms 2010), умови поставки можуть бути змінені за згодою сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару.

У наведеному інвойсі не визначені будь-які інші умови поставки товари, які б відрізнялись від тих, що передбачені п. 4.1 Договору від 19.07.2018 №401.

Застереження відповідача про необхідність наведення умов оплати (розрахунків) за товар безпосередньо у інвойсі не стосуються складових ціни товару.

У спірному рішенні відповідача та у відзиві на адміністративний позов відсутнє обґрунтування впливу встановлених ним розбіжностей на кількісні та вартісні показники товару. Також відсутня і інформація про те, які саме обставини мали б підтвердити документи, що відповідач запропонував позивачу додатково надати.

Відповідачем залишено поза увагою і такий додатковий доказ правильності визначення митної вартості товару за ціною Договору, як висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати України, який у сукупності з іншими доказами по справі підтверджує дійсну вартість придбаних позивачем товарів.

Висновки відповідача про наявність розбіжностей та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до Інкотермс-2010 термін DAP-Дніпро визначає, що готовий до розвантаження товар передається покупцю в погодженому місці призначення, тобто у м.Дніпро і саме продавець зобов`язаний сплатити витрати, пов`язані з доставкою товару до погодженого Сторонами пункту призначення.

Таким чином, погоджуючи саме умови поставки, сторони виходили з того, що за самим визначенням термінів Інкотермс-2010 ціна продажу вже включає в себе і вартість товару, і транспортні витрати.

Просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

03.12.2019 року до суду надійшло клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. З урахуванням того, що клопотання надійшло до суду за день до розгляду справи та призначення справи до розгляду без урахування технічних можливостей судів забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, колегія суддів дійшла висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 19 липня 2018 року між позивачем (далі по тексту - Покупець) та іноземною компанією Smart Grace Industrial Limited (Flat В, 18/F, Success Commercial Building, 245-251 Hennessy road, Wanchai, Hong Kong, далі по тексту - Постачальник) укладено зовнішньоекономічний Договір поставки № 401.

У січні 2019 року за наведеним контрактом постачальник здійснив поставку товару торговельної марки Lezard, Up (країна виробництва - TR (Турецька Республіка) на загальну суму 48579,19 USD (доларів США) відповідно до Proforma-Invoice №-54-55-56-57 від 14.02.2019, Invoice №-54-55-56-57 від 14.02.2019.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської міської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA100000/2019/398805 від 20.02.2019, в якій митна вартість товару визначена ним за основним методом - за ціною договору (метод №1) відповідно до ст.ст. 57, 58 Митного кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з митною декларацією позивач надав відповідачу документи, що перелічені у графі 44 ВМД і посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, в тому числі: рахунок-проформа (Proforma-Invoice) - Proforma-Invoice № -54-55-56-57 від 14.02.2019 (код документу 0325 у графі 44 ВМД), рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) - Invoice № -54-55- 56-57 від 14.02.2019 (код документу 0380 у графі 44 ВМД), автотранспортна накладна (Road consignment note) - автотранспортна накладна (CMR) № 0606 від 14.02.2019 (код документу 0730 у графі 44 ВМД), документ про походження товару (Declaration of origin) - зокрема інвойс № - 54-55-56-57 від 14.02.2019 (код документу 0862 у графі 44 ВМД), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати України від 20.02.2019 № ГО-510/2 про те, що дійсна вартість отриманого товару, з урахуванням коригуючого коефіцієнту на ціну пропозиції і на опт, може дорівнювати контрактній та інвойсній і вказана на умовах поставки DAP-Дніпро, (код документу 3016 у графі 44 ВМД), зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104) - зовнішньоекономічний контракт № 401 від 19.07.2018 (код документу 4100 у графі 44 ВМД), інші некласифіковані документи (код документу 9000 у графі 44 ВМД) - зокрема: лист б/н від 20.01.2019 р. про подовження оформлення ВМД №UA100030/2019/398805 від 20.02.2019, доручення № 12 від 20.02.2019 про представництво інтересів підприємства, лист б/н від 21.02.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості за ВМД №UA100030/2019/398805 від 20.02.2019.

Перевіривши подані документи, відповідач встановив наявність наступних розбіжностей: в інвойсі від 14.02.2019 №-54-55-56-57 та контракті від 19.07.2018 № 401 не зазначено умови оплати за товар; відповідно до пункту 3.7 контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до пункту 4.1 контракту товар поставляється на умовах DAP-Дніпро - до ціни товару не включено відповідно до умов поставки DAP витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару до місця призначення; відповідно до п.5.1 контракту від 19.07.2018 № 401 товар повинен мати належне маркування, тоді як пунктом 3.7 контракту від 19.07.2018 № 401 передбачено, що до ціни товару включені вартість тари та упаковки - відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні; декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DAP витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару в місце призначення, та вартості маркування.

У зв`язку виявленими розбіжностями, відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації: 4) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 5) каталоги, специфікації. прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення: 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Оскільки позивач не надав документів, необхідних, на думку відповідача, для визначення митної вартості товару за ціною договору, відповідач прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів від 21.02.2019 року №UA 100030/2019/00155 та рішення від 21.02.2019 року №UA100000/2019/000043/2 про коригування митної вартості товарів, відповідно до яких митну вартість задекларованих товарів було визначено відповідно до ст. 64 МК України із застосуванням методу визначення митної вартості товарів 2 ґ (резервний метод) за МД від 22.01.2019р. №UA100150/2019/102133, МД від 31.01.2019р. №UA500020/2019/1045, МД від 16.01.2019р. №UA100210/2019/84876, МД від 14.12.2018р. №UA500010/2018/22922, МД від 15.02.2019р. №UA100010/2018/317056.

Не погодившись з вказаним рішенням та карткою відмови відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки:

- відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари;

- зауваження, що викладені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів, не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару;

- в інвойсі поставка товару здійснюється на умовах поставки DAP, а відповідно до п. 3.7 Договору від 19.07.2018 № 401 не вказано, що до ціни товару не включено відповідно до умов поставки DAP витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару до місця призначення;

- поставка товару на умовах DAP передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування. Відтак, додаткові витрати на транспортування товару товариство не понесло;

- умовами поставки DAP-Дніпро (в редакції Incoterms 2010) не врегульоване питання включення у ціну товару тари та упаковки, тому позивач додатково виніс ці відомості окремо у п.3.7 Договору від 19.07.2018 № 401 як такі, що були погоджені ним з постачальником при укладенні цього Договору. Постачальник не висунув покупцю вимоги відшкодувати транспортні витрати за наведеними умовами поставки;

- відповідачем не було вказано, які складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено, чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових;

- формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення невизначеного товару не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, а також не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості;

- факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлено правило, за яким митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

У постановах від 31.03.2015 року та 02.06.2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, Митним кодексом України чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо встановлених відповідачем розбіжностей під час подання позивачем митної декларації №UA100000/2019/398805 від 20.02.2019 колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п.4.1 Договору №401 від 19.07.2018 поставка товару здійснюється на умовах DAP-Дніпро (Incoterms 2010).

Відповідно до Інкотермс-2010 DAP ("постачання в місці призначення") означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови поставки DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Тобто поставка товару на умовах DAP передбачає, що у вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Таким чином, позивач не мав додаткових витрат на транспортування товару.

Судом встановлено, що умовами поставки DAP-Дніпро (в редакції Incoterms 2010) не врегульоване питання включення у ціну товару тари та упаковки, тому позивач додатково виніс ці відомості окремо у п.3.7 Договору №401 від 19.07.2018 як такі, що були погоджені ним з постачальником при укладенні цього Договору. Постачальник не висунув покупцю вимоги відшкодувати транспортні витрати за наведеними умовами поставки.

Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.

Таким чином, відповідно до умов поставки за Договором № 401 від 19.07.2018 та наявними у справі товаросупровідними документами всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення, а тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості транспортних витрат, митним законодавством не передбачається.

Отже, відповідач не навів доводів та не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, для визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Крім того, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач вказав про те, що визначена ним митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару за МД від 22.01.2019р. №UA100150/2019/102133, МД від 31.01.2019р. №UA500020/2019/1045, МД від 16.01.2019р. №UA100210/2019/84876, МД від 14.12.2018р. №UA500010/2018/22922, МД від 15.02.2019р. №UA100010/2018/317056. При цьому відповідач не зазначив, яким саме за якісними характеристиками (подібним чи аналогічним) є товар, митне оформлення якого вже здійснене.

Колегія суддів зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення невизначеного товару не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, а також не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки відповідач не довів суду правомірності своїх рішень та не спростував наведені позивачем доводи щодо можливості застосування основного методу для визначення митної вартості задекларованих позивачем товарів.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі №160/2672/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 11.12.2019 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко