Справа № 164/1974/19
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа: 164/1974/19
п/с 2-а/164/119/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.

з участю: секретаря Панасюк Ю.В.,

представника позивача Піддубного О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піддубного Олександра Олександровича до інспектора другого батальйону четвертої роти Управління патрульної поліції у Львівській області Ільчишина Івана Богдановича, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 . - адвокат Піддубний О.О. звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що постановою інспектора 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Ільчишина І.Б. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1731736 від 10 листопада 2019 року (далі Постанова № 1731736) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. В постанові № 1731736 зазначено, що ОСОБА_1 10 листопада 2019 року о 21 год. 38 хв. на 545 км автодороги М-06 «Київ-Чоп», керуючи автомобілем CHERY TIGGO 7, державний номер НОМЕР_1 , здійснив виїзд на зустрічну смугу дороги, перетнувши дорожню розмітку 1.1 вузька суцільна лінія, чим порушив п.11.4 Правил дорожнього руху (далі ПДР) - на дорозі з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги. Крім того, того 10 листопада 2019 року о 21 год. 50 хв. інспектором 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Ільчишиним І.Б. винесено відносно позивача постанову серії ЕАК № 1731756 (далі Постанова № 1731756) по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Як вбачається з даної постанови, ОСОБА_1 ніби порушив п. 2.1. «ґ» Правил дорожнього руху, а саме - водій керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскаржувані постанови позивач та його представник вважають незаконними, тому просили суд скасувати постанови серії ЕАК № 1731736 та № 1731756 від 10 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 3 грудня 2019 року до участі у розгляді даної справи залучено Управління патрульної поліції в Львівській області в якості співвідповідача.

Відповідач інспектор другого батальйону четвертої роти Управління патрульної поліції у Львівській області Ільчишин І.Б. та представник співвідповідача Управління патрульної поліції в Львівській області в судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час розгляду повідомлялися належним чином, відзив на позовні вимоги не подали.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не надається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Зокрема, органами (посадовими особами) Національної поліції України на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу (неповага до суду, що виразились у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання) та правопорушень у сфері забезпечення рож нього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із постанови серії ЕАК № 1731736 від 10 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 10 листопада 2019 року о 21 год. 38 хв. на 545 км автодороги М-06 «Київ-Чоп» керував автомобілем марки «CHERY TIGGO 7», державний номер НОМЕР_1 , та здійснив виїзд на зустрічну смугу дороги, перетнувши дорожню розмітку 1.1 вузька суцільна лінія, чим порушив п.11.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с. 10).

Відповідно до п. 8.1 ПДР «регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками».

Згідно п. 2.12 ПДР України власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Позивач в обґрунтування неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності вказує на те, що вимоги ПДР не порушував, оскільки відповідно до вимог розділу 34 ПДР: 1.1. вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Як виняток, за умовами забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1. для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год.

Незважаючи на вагомість наведених обставин, які слугували причиною вимушеного виїзду на зустрічну смугу, поліцейським при складенні постанови № 1731736 вони взяті до уваги не були, що призвело до неправомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, із фотознімку, на якому відображений відрізок 545 км автодороги М-06 «Київ-Чоп», вбачається, що 545 км автодороги М-06, в напрямку руху міста Чоп, має лише одну смугу руху в одному напрямку, а не дві, як це зазначеного в оскаржуваній постанові № 1731736 (а.с. 18).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, 10 листопада 2019 року о 21 год. 50 хв. інспектором 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Ільчишиним І.Б. винесено відносно позивача постанову серії ЕАК № 1731756 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Як вбачається з даної постанови, ОСОБА_1 порушив п.2.1. «ґ» Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7).

Із пояснень представника позивача встановлено, що інспектор 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Ільчишин І.Б. після проведення зупинки транспортного засобу «CHERY TIGGO 7», державний номер НОМЕР_1 , попросив ОСОБА_1 надати для перевірки документи: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу позивач надав одразу для огляду поліцейському, а поліс страхування запропонував надати, як це передбачено п. 2.1. ПДР, на електронному носії, відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Інспектор поліції на таке прохання не реагував, відмовився перевіряти дійсність полісу та виніс постанову серії ЕАК № 1731756 від 10 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Наявність у ОСОБА_1 діючого полісу обов`язкового страхування станом на 10 листопада 2019 року, тобто на момент винесення інспектором поліції оскаржуваної постанови, підтверджується також його роздруківкою з відомостей централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с. 9).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (правомірність застосування даної норми Конституції України до правовідносин, що регулюються КУпАП вказано в рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року).

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Разом тим, варто зазначити, що статтею 36 КУпАП встановлені правила накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень.

Так, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тобто, посадова особа повинна була винести одну постанову про притягнення до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУаАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, проте інспектор патрульної поліції допустив порушення вимог процесуального права, тобто залишив поза увагою вимоги ст. 36 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність накладення штрафу на позивача, а тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 77, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 251, 245, 258 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1731736 від 10 листопада 2019 року та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1731756 від 10 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити справи про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішенням може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська