Справа № 826/2881/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 грудня 2019 року № 826/2881/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хілті (Україна) ЛТД" до Офісу великих платників податків державної фіскальної служби за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києв про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» (далі - позивач та/або ТОВ «Хілті (Україна) ЛТД») з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач та/або контролюючий орган), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві (далі - третя особа) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка полягає в невиконанні вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України і ненаданні органу Державного казначейства України висновку про повернення надміру сплаченого податку в сумі 1769430,00 грн.;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби надати Головному управлінню Державної казначейської служби України в місті Києві висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 1769430,00 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем порушено приписи вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України, оскільки не підготовлено та не надано Головному управлінню Державної казначейської служби України в місті Києві висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 1769430,00 грн., за наслідком розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД».

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, що долучений до матеріалів справи, у якому останній просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Зокрема, контролюючий орган зазначає, що у зв`язку із Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов`язана з виконанням дохідної частини бюджету та напруженість планових завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету, відповідачем листами від 06.02.2018 року №5536/10/28-10-42-04-11, від 14.12.2017 року №64890/10-28-10-42-04-11, від 28.09.2017 року №50534/10-28-10-42-04-11 запропоновано позивачу розглянути питання щодо повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 1769430,00 грн. в рахунок сплати податкових зобов`язань з інших податків та зборів (в т.ч. податку на доходи фізичних осіб).

Третьою особою подано письмові пояснення на позовну заяву, в якому повідомлено суд, що до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві не надходило висновку Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про повернення надмірно сплаченого податку на прибуток за 2014-2015 роки по Товариству з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» в сумі 1769430,00 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.11.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» звернулось до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби із заявою №113 про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1976337,06 грн.

Позивач у позовній заяві вказує, що за наслідком розгляду заяви №113 від 28.11.2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» було повернуто надмірно сплачений податок на прибуток у розмірі 200000,00 грн.

Надалі, ТОВ «Хілті (Україна) ЛТД» звернулося до відповідача із заявою №68 від 07.08.2017 року про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1775147,06 грн.

Також, позивачем 22.11.2017 року подано повторно заяву №117 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1775147,06 грн.

Ідентичну за змістом заяву №1 було подано ТОВ «Хілті (Україна) ЛТД» до відповідача 02.01.2018 року.

Судом встановлено, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби листом від 28.09.2017 року №50534/10/28-10-42-04-11 за наслідком розгляду заяви №68 від 07.08.2017 року про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1775147,06 грн., повідомлено позивача, що: «Враховуючи, що Законом України від 21 грудня 2016 року №1801-VIII «Про Державний бюджет країни на 2017 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов`язана з виконанням доходної частини бюджету там напруженість планових завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету, пропонуємо Вам розглянути питання щодо можливості повернення вищезазначених коштів в рахунок сплати податкових зобов`язань з інших податків і зборів».

Листом від 14.12.2017 року №64890/10/28-10-42-04-11 (наданий, за наслідком розгляду заяви від 22.11.2017 року №117) контролюючим органом повідомлено ТОВ «Хілті (Україна) ЛТД» про аналогічні обставини викладені в листі від 28.09.2017 року №50534/10/28-10-42-04-11.

Також листом від 06.02.2018 року №5536/10/28-10-42-04-11 (наданий, за наслідком розгляду заяви №1 від 02.01.2018 року) повідомлено позивача про наступне: «Враховуючи, що Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов`язана з виконання дохідної частини бюджету та напруженість планових завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету, пропонуємо Вам розглянути питання щодо можливості повернення зазначених коштів в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність по здійсненню заходів направлених на повернення останньому надміру сплачених ним грошових зобов`язань (авансових внесків з податку на прибуток підприємств) до державного бюджету, з огляду на що звернулося до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Вирішуючи спір по суті суд звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп. 17.1.10 п 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право має право на повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків є сумою коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Разом з цим, відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і з строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов`язань.

Згідно п. 46.1 ст. 46 ПК України (у редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин) податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Разом з цим, як слідує з матеріалів справи позивачем сплачено податок на прибуток в повному розмірі на виконання приписів ПК України.

Згідно п. 43.1 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 ст. 43 ПК України).

Платник податків, в контексті приписів п. 43.4 ст. 43 ПК України подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

В той же час, згідно п. 43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому, контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Поряд з цим, процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) врегульовано Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Так, п. 3, 5 вказаного Порядку встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124.

Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів (п. 10 Порядку №787).

В той же час, взаємовідносини територiальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з мiсцевими фiнансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статтi 45 та частини другої статтi 78 Бюджетного кодексу України регламентовані Порядком взаємодії територiальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № № 1679/28124 (далі - Порядок №1146).

Згідно з п. 4, 5 Порядку №1146 повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або відповідного місцевого бюджету, але згідно із законодавством не передбачений серед джерел формування відповідного бюджету, повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код класифікації доходів бюджету 19090000) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових забов`язань (крім грошових забов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів), в розрізі приписів 7 Порядку №1146, передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових забов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Аналіз вищевикладеного в сукупності дає суду підстави дійти до наступних висновківю. По-перше, повернення помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання платнику податків здійснюються за відсутності у останнього податкової заборгованості. По-друге, повернення помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання платнику податків здійснюється виключно на підставі поданої ним відповідної заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. По-третє, повернення помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання платнику податків здійснюються шляхом подання контролюючим органом висновку про повернення відповідних сум коштів до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Крім того, платник податків в силу приписів 43.4 ст. 43 ПК України не позбавлений можливості визначати напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання, зокрема на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Як вже було зазначено судом вище, позивач звертався до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби із заявами від 28.11.2016 року №113, від 07.08.2017 року №68, від 02.01.2018 року №1, однак належного реагування шляхом підготовки відповідачем висновку про повернення відповідних сум коштів в повному обсязі та й відповідно передачі останнього до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів контролюючим органом не здійснено.

Повернення коштів було здійснено частково у сумі 200000,00 грн., що не заперечується сторонами.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи відповідачем не надано жодних належних та достатніх доказів, що підтверджують факт відсутності у позивача права на повернення надміру сплачених коштів у розмірі 1775147,06 грн.

Водночас у відзиві на позовну заяву контролюючим органом також не заперечувався факт наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» надміру сплачених коштів з податку на прибуток у розмірі 1775147,06 грн.

Крім того у листах до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.09.2017 року №50534/10/28-10-42-04-11, від 14.12.2017 року №64890/10/28-10-42-04-11, від 06.02.2018 року №5536/10/28-10-42-04-11 відсутні покликання контролюючого органу на наявність у позивача податкового боргу.

Суд звертає увагу, що згідно з п. 15 Порядку №1146, у разі якщо вказана у заяві платника сума за даними інформаційних систем в повному обсязі відсутня як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС у строки, передбачені пунктом 8 цього Порядку для формування та передачі висновку до органу Казначейства, готує та направляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Так, в матеріалах справа відсутня письмово відмова контролюючого органу у поверненні коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем, з огляду на що, суд приходить до висновку про наявність факту надміру сплачених останнім коштів у розмірі 1775147,06 грн.

Разом з цим, суд вважає за необхідне додати, що позивачем дотримано строки подачі заяви про повернення надміру сплачених коштів, оскільки переплата, тобто надміру сплачена сума коштів виникла 02.03.2015 року - з дати отримання контролюючим органом податкової декларації за 2014.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» дотримано всі вимоги визначені ПК України, Порядком №787 з метою повернення помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання платнику податків, у той час коли, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби протиправно не було підготовлено висновок про повернення відповідних коштів, суд дійшов до висновку про допущення контролюючим органом протиправної бездіяльності.

Проте, суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві визначено суму надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1769430,00 грн., у той час коли, у заявах про повернення надміру сплачених коштів ТОВ «Хілті (Україна) ЛТД» зазначалася сума у розмірі 1775147,06 грн.

Пояснень щодо зазначеного позовна заява не містить.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, враховуючи обставини встановлені в ході розгляду справи, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України суд приходить про визнання протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка полягає в невиконанні вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України і ненаданні органу Державного казначейства України висновку про повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 1769430,00 грн.

Як наслідок наявні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надати Головному управлінню Державної казначейської служби України в місті Києві висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 1769430,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України)

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку, що в ході розгляду справи відповідачем не наведено обставин, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, то судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, б. 15/15, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 11г, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, б. 11а, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка полягає в невиконанні вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України і ненаданні органу Державного казначейства України висновку про повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 1769430 (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять) грн. 00 коп.

3. Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби надати Головному управлінню Державної казначейської служби України в місті Києві висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток в сумі 1769430 (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять) грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» № НОМЕР_1 , відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Сітібанк», МФО 300584.

4. Судові витрати в розмірі 28303 (двадцять вісім тисяч триста три) грн. 45 коп. стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хілті (Україна) ЛТД» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, б. 15/15, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 11г, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева