Справа № 560/2052/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2052/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

27 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року (повне рішення складено 12 серпня 2019 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив про скасування рішення про коригування митної вартості від 22.04.2019 №UA400000/2019/001333/2.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.08.2019 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості від 22.04.2019 №UA 400000/2019/1333/2.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 1921,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці ДФС.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що декларантом не спростовано виявлені розбіжності, не надано документів для підтвердження складових митної вартості ввезеного автомобіля (страхування), що свідчить про правомірність рішення про коригування митної вартості.

Позивач подав відзив (заперечення) на апеляційну скаргу вказавши, що наданими ним документами підтверджується заявлена митна вартість автомобіля, при цьому, відповідачем ні в ні в апеляційній скарзі ні в запереченнях на позов не навів жодних додаткових доказів, які б підтверджували його твердження про недостовірність заявленої фактурної вартості.

27.11.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представників відповідача.

Проте, суд зазначає, що наведені представником відповідача обставини не є підставою для відкладення розгляду справи, при цьому суд враховує, що в матеріалах справи достатньо доказів для повного дослідження обставин справи та прийняття законного рішення у справі без участі сторін в порядку письмового провадження, а тому клопотання представника відповідача про відкладення судового розгляду справи задоволенню не підлягає.

Також, 27.11.2019 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

19.04.2019 позивач - ОСОБА_1 придбав на вебсайті ebay.com автомобіль Toyota Camry 2016 року випуску VIN 4 НОМЕР_1 .

На підставі договору "Про надання послуг митного брокера" від 16.04.2019 №256 декларант - уповноважена особа позивача ОСОБА_2 подав до митного оформлення "легковий автомобіль марки Toyota модель Camry, VIN 4 НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія 5, призначення пасажирський, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 2500 см.куб, потужність 133 кВт, вживаний, 2016 рік випуску, з наявними пошкодженнями (передній бампер, переднє праве крило, правий поріг, спрацьовані подушки безпеки, передня права фара, капот, лако-фарбове покриття, забруднена та пошкоджена обшивка салону та сидінь), задекларувавши митну вартість в розмірі 5600 доларів США.

До митної декларації від 22.04.2019 №UA00030/2019/016189 декларант подав інвойс від 19.03.2019 №75864, акт огляду транспортного засобу від 20.04.2019 №UA209030/2019/26835, паспорт громадянина серії НОМЕР_2 , копію РНОКПП, фотокопію квитанцію про оплату.

22.04.2019 Хмельницька митниця ДФС за допомогою автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" надіслала декларанту повідомлення щодо надання додаткових документів для підтвердження вартості імпортованого автомобіля.

Цього ж дня, 22.04.2019 декларант надіслав до митного органу копію митної декларації №19PL321030NS2G4C14, платіжне доручення в іноземній валюті від 25.03.2019 №0408004, swift-повідомлення від 26.03.2019, довідку про купівлю валюти та письмове повідомлення про відсутність змоги надання інших додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

22.04.2019 головний інспектор Хмельницької митниці ДФС прийняв рішення про відмову у прийнятті митної декларації від 22.04.2019 №UA00030/2019/016189 і оформив карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2019/01461.

Підставою для відмови слугувало неподання декларантом до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог п. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Також, 22.04.2019 Хмельницька митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості №UА400000/2019/001333/2, визначивши вартість вказаного транспортного засобу на рівні 7650 доларів США.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості від 22.04.2019 №UА400000/2019/001333/2 всупереч ст. 55 Митного кодексу України не містить обґрунтування причин, через які заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1 та 2 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Положенням п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України зазначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ч. 4 ст. 52 МК України, у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (ч. 6 ст. 264 МК України).

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом (ч. 1 ст. 337 МК України).

Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.01.2018 у справі №804/16980/14.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2 та 3 ст. 57 МК України вказано, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Положенням ст. 368 МК України визначено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів (ч. 1).

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України (ч. 2).

Уразі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу (ч. 4).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 22.04.2019 №UA400000/2019/001333/2 про коригування митної вартості автомобіля слугувало неподання декларантом до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог п. 3 ст. 53 МК України.

Відповідачем вказано про недостовірність заявленої фактурної вартості товарів, оскільки вартість цього товару нижча митної вартості ідентичних товарів, яка складає 7650 доларів США.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження митної вартості товару на рівні фактурної вартості позивач надав митному органу інвойс від 19.03.2019 №75864, платіжне доручення в іноземній валюті від 25.03.2019 №0408004, swift-повідомлення від 26.03.2019, згідно яких фактурна вартість автомобіля складає 5200 доларів США. Також позивач надав витяг з вебсайту ebay.com, відповідно до якого вартість придбаного автомобіля Toyota Camry 2016 року випуску VIN 4T1BF1FK2GU501329 становить 5200 доларів США.

Стосовно доводів відповідача про те, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 19.06.2018 № НОМЕР_3 вказана інша компанія, то суд приймає пояснення позивача про те, що Хмельницькою митницею ДФС не встановлено іншу компанію, яка є власником транспортного засобу, не враховано ринкові відносини між компаніями в США, а також те, що стан автомобіля як на сайті autoauctions.io та ebay.com не покращувався, та згідно технічних характеристик коефіцієнт пошкоджень становить 80%.

При цьому, на сайті ebay.com вказана ціна 5200 доларів США, а не 7650 доларів США, як вказує відповідач.

Щодо тверджень відповідача про те, що згідно інформації з сайту ebay.com продавцем даного авто за ціною 5200 доларів США є компанія dnepr-moto, яка заснована в Україні та є членом ebay в Україні, при цьому, згідно рахунку-фактури від 19.03.2019 №75854 авто продано ОСОБА_1 компанією "SOTBY TRANSATLANTIC. INC" (штат Бруклін. США) за ціною 5200 доларів США, то з матеріалів справи вбачається, що компанія dnepr-moto не може бути продавцем, оскільки надавала лише послуги із розміщення інформації щодо реалізації автомобіля на ebay.com для компанії "SOTBY ТRANSAТLANТІС. INC" (штат Бруклін. США), шо суперечить твердженню, що продавцем даного товару є саме dnepr-moto.

Крім того. Хмельницькою митницею ДФС при розрахунку витрат на доставку товару з порту "Нью Арк" Штат НьюДжерсі США до порту "Гдиня" Республіка Польща при оформленні митної декларації за резервним методом враховувались, витрати за інвойсом №75854 в сумі 400 доларів США. що підтверджує легітимність поданого документа про митну вартість.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що у поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та підтверджують можливість визначення митної вартості.

При цьому, відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні до апеляційного суду жодних доказів недостовірності заявленої позивачем фактурної вартості автомобіля, підтвердженої інвойсом від 19.03.2019 №75864, платіжним дорученням в іноземній валюті від 25.03.2019 №0408004, swift-повідомленням від 26.03.2019.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно вказано, що вимога відповідача щодо надання інформації відповідно до ч. 2 ст. 368 МК України про вартість страхування, перевезення імпортованого автомобіля та комісійну, брокерську винагороду під час купівлі цього автомобіля є безпідставною, оскільки фактурна вартість у відповідності до ч. 1 ст. 368 МК України не передбачає таких складових як вартість страхування, перевезення, комісійна або брокерська винагорода.

Отже, вказані декларантом відомості підтверджені документально, а їх достовірність не спростована відповідачем, тому сумніви відповідача щодо складових митної вартості автомобіля є необґрунтованими.

Щодо тверджень відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині дати прийняття рішення, то колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що прийняття рішення суду першої інстанції 12.08.2019 є опискою, яка була виправлена ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.09.2019 та не свідчить про порушення судом процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження виявлених порушень, що свідчить про необґрунтованість та протиправність рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості від 22.04.2019 №UА400000/2019/001333/2, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.