Справа № 937/7738/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 937/7738/19
провадження №2-а/320/141/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Таточенка Олександра Віталійовича

на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року (суддя Ковальова Ю.В.) у справі №937/7738/19 (провадження №2-а/320/141/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Таточенка Олександра Віталійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати дії відповідача щодо складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2019 серії ЕАВ № 1498169 - незаконними; винесену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2019 серії ЕАВ № 1498169 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 07.09.2019 інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Херсонській області Таточенком О.В. відносно нього винесено постанову в справі про адміністративні правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за ст. 132-1 КУпАП. Зазначає, що 07.09.2019 о 20.39 год., керуючи транспортним засобом MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом BODEXKIS33 д.н.з. НОМЕР_2 , позивач був зупинений інспектором ОСОБА_2 . для перевірки навантаженості великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами. При перевірці було проведено ваговий комплекс відповідно до квитанції 49894 від 07.09.2019 о 20.00 год. MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , причеп ПП, мали наступну вагу: ось. 1- 6250, ось2 - 9450, ось 3 - 8200, ось.4 - 8050, ось.5 - 7450, що становить разом 39400. Відповідно до зазначеної квитанції було складено акт № 032513 від 07.09.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, де вказно, що MANTGX18.480, д.н.з. д.н.з. НОМЕР_3 6452 НОМЕР_4 з причепом мали повна маса тонн: нормативно допустима 40,0т, а фактична 39,400т. Осьові навантаження, тонн, норматично допустима: ось 1 11,00т, а фактично 6,250т, ось 2 11, 00т, фактично допустима 9,450т. ось 3,4,5 разом 22,0т, фактично 23,700т, а також надана довідка про результати здійсненя габаритно-вагового контролю, де вказана повна маса транспортного засобу 39,400т. На його позивача, пояснення про те, що загальна маса транспортного засобу не перевищує встановлених

нормативно-вагових параментрів і про те, що він перевозить ріпак, який за властивостями є сипучим і перевантажується у різні сторони транспортного засобу і його неможливо зафіксувати та розподілити рівномірно, та враховуючи на даний час дорожнє покриття доріг, де постійно зустрічаються великі ями, бугри, транспортний засіб МАН завжди перехиляється в різні боки, що й призводить до різної ваги осі, тому осі 3,4,5 мали невелику похибку, однак попри це інспектром винесену постанову про накладеня адмінінстартвиного стягнення за ст. 132-1 КУпАП. Вважає, що не порушував правил дорожнього руху, а оскаржувана постанова незаконна.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2019 серії ЕАВ № 1498169, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Таточенком Олександром Віталійовичем відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП обмежившись усним зауваженням. Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП - закрито. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині звільнення позивача від адміністративної відповідальності шляхом застосування до нього усного зауваження, на підставі статті 22 КУпАП, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідно до приписів статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, відповідно до статті 222 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачені статтею 132-1 КУпАП, розглядають органи Національної поліції, а отже як повноваження щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, так і можливість звільнення особи від такої відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку працівників органів і підрозділів Національної поліції. Скаржник також вказує на те, що спірна постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою; позивач був ознайомлений зі своїми правами; факт скоєння правопорушення підтверджується належними доказами.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 07.09.2019 на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203 км був зупинений ТЗ MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом BODEXKIS33 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю вказаного ТЗ працівниками Укртрансбезпеки складено довідку №041978 від 07.09.2019 та акт №032513 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 07.09.2019.

Згідно квитанції 49894 від 07.09.2019 о 20.00 год. MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , причеп ПП, мали наступну вагу: ось 1- 6250, ось2-9450, ось 3-8200, ось 4-8050, ось 5-7450, що становить разом 39400.

Таким чином, в результаті вагового контролю було встановлено, що навантаження на вісь № 3,4,5 - 23,7 т при допустимому 22,0 т.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

07.09.2019 інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Херсонській області Таточенком О.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1498169, згідно якої 07.09.2019 о 20:32 год., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MANTGX18.480, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом BODEXKIS33 д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив вантаж на ТЗ та допустив перенавантаження на строєну вісь понад 22 тони, чим порушив п.22.5 ПДР.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Не погодившись із вказаною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Так, ухвалюючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції, прийнявши до уваги підстави заявленого позову, відхилив доводи позивача щодо недостовірності результатів проведеного вагового контролю та дійшов висновку, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону та прийнята відповідачем у межах повноважень. Проте, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, а також те, що наслідки такого не завдали значних збитків суспільним або державним інтересам або безпосередньо конкретним громадянам, також беручи до уваги, що будь-які відомості про матеріальні збитки відсутні, суд дійшов висновку про можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі - закрив.

З огляду на доводи та вимоги апеляційної скарги, відповідачем вказане судове рішення оскаржено в частині звільнення позивача від адміністративної відповідальності шляхом застосування до нього усного зауваження на підставі статті 22 КУпАП, оскільки, за позицією скаржника, такими повноваженнями наділений лише орган, уповноважений вирішувати справу, тобто в даному випадку орган Національної поліції (УПП).

Позивач своїм процесуальним правом щодо оскарження рішення суду першої інстанції не скористався.

За змістом частин 1 та 3 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже, з огляду на обсяг оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині звільнення позивача від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, шляхом застосування до нього усного зауваження.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 288 КУпАП встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із вищезазначеного вбачається, що суд, розглядаючи справу з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, наділений повноваженнями змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Разом з тим, сфера застосування ст.22 КУпАП (звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначності вчиненого правопорушення) поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 31.10.2019 у справі №266/3228/16-а.

Згідно з частиною 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 1 статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до частини 2 наведеної статті від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами скаржника, що в даному випадку, органом, уповноваженим вирішувати справу про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП, а, відповідно і вирішувати питання про можливість звільнення позивача від такої відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, є Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції (його посадова особа).

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності за правилами ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Слід також зазначити, що правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху через вчинення їх переважно з використанням джерела підвищеної безпеки - транспортного засобу, можуть бути визнані малозначними у виняткових випадках. При цьому, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Зі змісту статті 132-1 КУпАП вбачається, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, законодавцем чітко встановлений відповідний вид санкцій (штраф), який підлягає застосуванню до правопорушника у разі прийняття органом, уповноваженим вирішувати справу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесені спірної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем накладено стягнення в розмірі, передбаченому статтею 132-1 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення. При цьому, останній знаходився при виконанні своїх службових обов`язків та оцінивши докази виніс постанову в межах своїх повноважень та у спосіб встановлений законом.

Крім того, позивач не надав суду доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 132-1 КУпАП та порушення порядку винесення інспектором постанови про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстави для скасування спірної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2019 серії ЕАВ № 1498169, оскільки остання винесена у відповідності до вимог закону.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової про відмову задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Таточенка Олександра Віталійовича - задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року по справі №937/7738/19 (провадження №2-а/320/141/19) - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 10.12.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк