Справа № 522/20300/17
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/522/213/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О. П.,

при секретарі Соболевій О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (ідентифікаційний код: 20676633; 95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 16) до Одеської міської ради (ідентифікаційний код: 26597691; 65004, м. Одеса, Думська площа, 1), третя особа - Комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво» (ідентифікаційний код: 35695935; 65091, м. Одеса, вул. Комітетська, буд. 10, кор. А) про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду в порядку адміністративного судочинства звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» з позовною заявою до Одеської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», у якому просило визнати дії з прийняття Одеською міською радою рішення від 28.01.2016 року № 21 з наступними змінами до нього - протиправними та скасувати.

В обґрунтування позову зазначається, що постановою господарського суду Київської області про визнання боржника банкрутом від 04.08.2016 року по справі № 911/5186/14 ТОВ фірма «Консоль ЛТД» визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру. В ході реалізації повноважень, за результатом огляду об'єкта незавершеного будівництва, що належить банкруту, розташованого за адресою: м. Одеса, по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка», ліквідатором було встановлено факт проведення робіт на території майданчика Комунальним підприємством «Міське капітальне будівництво».

З інформації, отриманої з загальнодоступних джерел, ліквідатору стало відомо, що 28.01.2016 року Одеською міською радою було прийнято відповідно до статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 10, 24, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення Одеської міської ради від 18 липня 2013 року № 3653-VI «Про затвердження «Детального плану території у межах вул. Штильової, Миколаївської дороги, вул. Проектованої та залізниці у м. Одесі» рішення № 21, відповідно до якого Одеська міська рада вирішила: «Призначити КП «Міське капітальне будівництво» замовником з проектування та будівництва 1-секційного

14-поверхового та 2-секційного 9-поверхового житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка» у місті Одесі».

Позивач стверджує, що в дане рішення Одеською міською радою 23.02.2017 року були внесені зміни, в результаті чого винесено рішення № 58 від 23.02.2017 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28 січня 2016 року № 21 «Про призначення комунального підприємства (КП) «Міське капітальне будівництво» замовником з проектування та будівництва 1-секційного 14-поверхового та 2-секційного 9-поверхового житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка» у місті Одесі», згідно якого було вирішено: «У назву рішення та далі по тексту у назві будівництва об'єкта слова та цифри «1-секційного 14-поверхового та 2-секційного 9-поверхового житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка» у місті Одесі» замінити на слова та цифри «багатоповерхового 3-секційного житлового будинку з вбудованими об'єктами громадського обслуговування буд. № 22 у межах вулиці Штильової, Миколаївської дороги, вулиці Красної та залізниці у м. Одесі».

Позивачем зазначається, що на сайті відповідача 11.07.2017 року розміщено оголошення, яке стосується інвесторів позивача, із змісту якого вбачається, що КП «Міське капітальне будівництво» пропонує громадянам переоформити інвестиційні договори, які були укладені останніми з Позивачем, щодо участі у будівництві житлових домів з вбудованими-прибудованими офісними приміщеннями, розташованих по вулиці Миколаївська дорога в мікрорайоні «Лузанівка». Позивач вважає, що рішення відповідача про заміну забудовника без проведення експертної оцінки, щодо визначення вартості матеріалів, інструментів та обладнання на будівництво об'єкта, є порушенням прав позивача.

У позові ТОВ фірма «Консоль ЛТД» також вказує, що ним як забудовником придбано необхідні матеріали, техніку та інші матеріали, які використовувалися при будівництві об'єкта, будівництво здійснювалось з використанням матеріального ресурсу позивача. Крім того, за доводами позивача на території будівельного майданчика розташоване його майно, зокрема, вантажопідіймальний кран, який був зареєстрований в територіальному управлінні Держгірпромнагляду в Одеській області.

Позивач вважає, що рішення від 28.01.2016 року № 21 є протиправним, адже воно, на його думку, стосується заміни забудовника без будь-яких повідомлень ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та пропозицій щодо відшкодування матеріальних затрат, понесених на матеріали, обладнання, інструменти, у зв'язку з чим спричинено ТОВ фірма «Консоль ЛТД» збитки, оскільки кошти, витрачені на будівель матеріали та виконані будівельні роботи, не відшкодовані, а власність позивача використовується новим забудовником без будь-якого дозволу позивача.

Ухвалою від 31.10.2017 року відкрито провадження у справі.

24.07.2018 року до суду надійшов відзив Одеської міської ради на позовну заяву, в обґрунтування якого наведено про те, що Одеська міська рада не приймала оскаржуване рішення, а тому не може відповідати за адміністративним позовом. Вказує, що це рішення та зміни до нього приймалися виконавчим комітетом Одеської міської ради, який є окремим органом місцевого самоврядування, саме він має відповідати за позовом, у той час як Одеська міська рада не є учасником спірних правовідносин, нею жодним чином не порушувалися та не зачіпалися права та інтереси позивача, і це повинно мати наслідком відмову у позові до неї.

У відзиві на позовну заяву з посиланням на ч. 3 ст. 48 КАС України зазначається, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Відповідач вважає, що заміна первісного відповідача - Одеської міської ради належним відповідачем - виконавчим комітетом Одеської міської ради за чинним КАС України потягне за собою зміну підсудності адміністративної справи, яка, у разі звернення позовних вимог до виконавчого комітету Одеської міської ради, стане підсудна Одеському окружному адміністративному суду. З огляду на викладене Одеська міська рада вважає, що правових підстав для заміни відповідача у даній справі немає, в той час як у задоволенні позову до неналежного відповідача має бути відмовлено.

Комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво» своїм правом на подання пояснень у справі не скористалося.

Ухвалою від 05.03.2019 року відмовлено ТОВ фірма «Консоль ЛТД» у задоволенні клопотання про направлення справи до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 11.07.2019 року відмовлено ТОВ фірма «Консоль ЛТД» у задоволенні клопотання про витребування доказів.

ТОВ фірма «Консоль ЛТД» в апеляційному порядку оскаржило ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ фірма «Консоль ЛТД» на вищенаведену ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року.

Ухвалою від 11.07.2019 року відмовлено у прийнятті уточненого адміністративного позову від ТОВ фірма «Консоль ЛТД».

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ фірма «Консоль ЛТД» на вищенаведену ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.07.2019 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав на підставах, викладених у ньому, та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення від 28.01.2016 року № 21 «Про призначення комунального підприємства (КП) «Міське капітальне будівництво» замовником з проектування та будівництва 1-секційного 14-поверхового та 2-секційного 9-поверхового житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка».

Згідно із п. 1 цього рішення призначено КП «Міське капітальне будівництво» замовником з проектування та будівництва 1-секційного 14-поверхового та 2-секційного 9-поверхового житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка» у місті Одесі.

Відповідно до п. 2 цього рішення КП «Міське капітальне будівництво» приписано: 2.1. Оформити документи на землекористування у встановленому законодавством порядку. 2.2. Отримати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва об'єктів, зазначених у пункті 1 цього рішення. 2.3. Здійснити будівництво об'єктів, зазначених у пункті 1 цього рішення, відповідно до узгодженої та затвердженої проектної документації. 2.4. Здійснити за рахунок залучених на договірних засадах позабюджетних (інвестиційних) коштів будівництво 1-секційного 14-поверхового та 2-секційного 9-поверхового житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка» у місті Одесі.

Згідно із рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 23.02.2017 року № 58 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28 січня 2016 року № 21 «Про призначення комунального підприємства (КП) «Міське капітальне будівництво» замовником з проектування та будівництва 1-секційного 14-поверхового та 2-секційного 9-поверхового житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка» у місті Одесі» внесено зміни до рішення від 28.01.2016 року № 21, за якими у назву цього рішення та далі по тексту у назві будівництва об'єкта слова та цифри «1-секційного 14-поверхового та 2-секційного 9-поверхового житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями по Миколаївській дорозі (будівельний № 1, № 2), мікрорайон «Лузанівка» у місті Одесі» замінено на слова та цифри «багатоповерхового 3-секційного житлового будинку з вбудованими об'єктами громадського обслуговування буд. № 22 у межах вулиці Штильової, Миколаївської дороги, вулиці Красної та залізниці у м. Одесі».

Крім того, згідно із рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.10.2017 року № 395 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28 січня 2016 року № 21 «Про призначення комунального підприємства (КП) «Міське капітальне будівництво» замовником з проектування та будівництва багатоповерхового 3-секційного житлового будинку з вбудованими об'єктами громадського обслуговування буд. № 22 у межах вулиці Штильової, Миколаївської дороги, вулиці Красної та залізниці у м. Одесі» внесено зміни до рішення від 28.01.2016 року № 21, за якими замінено у назві цього рішення та далі за текстом слова та цифри «багатоповерхового 3-секційного житлового будинку з вбудованими об'єктами громадського обслуговування буд. № 22 у межах вулиці Штильової, Миколаївської дороги, вулиці Красної та залізниці у м. Одесі» словами та цифрами «багатоповерхового 3-секційного житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та приміщеннями для груп короткочасного перебування дітей за адресою: м. Одеса, Миколаївська дор., 303-Б».

Враховуючи прийняте рішення від 28.01.2016 року № 21, на офіційному веб-сайті Одеської міської ради 11.07.2017 року оприлюднене оголошення, згідно із яким інвестори будівництва житлових будинків з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями на Миколаївській дорозі (будівельний № 1 та № 2) мкр. «Лузановка» в м. Одеса (житловий будинок із вбудованими об'єктами громадського призначення, буд. № 22 у межах вулиці Штильової, Миколаївської дороги, вулиці Красної та залізниці у м. Одесі), що уклали договори з ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» (ТОВ «Комфорт») на інвестування житлових та нежитлових приміщень об'єкта будівництва, запрошуються КП «Міське капітальне будівництво» з метою складання актуального реєстру інвесторів.

Відповідно до адміністративного позову ТОВ фірма «Консоль ЛТД» вважає, що прийняття Одеською міською радою рішення від 28.01.2016 року № 21 про заміну забудовника щодо вказаного вище об'єкта без проведення експертної оцінки щодо визначення вартості матеріалів, інструментів та обладнання на будівництво об'єкта, власником яких є позивача, є порушенням його прав. Це рішення, на думку позивача, стосується заміни забудовника без будь-яких повідомлень ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та пропозицій щодо відшкодування матеріальних затрат, понесених на матеріали, обладнання, інструменти, у зв'язку з чим спричинено ТОВ фірма «Консоль ЛТД» збитки, оскільки кошти, витрачені на будівель матеріали та виконані будівельні роботи, не відшкодовані, а власність позивача використовується новим забудовником без будь-якого дозволу позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Стаття 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

У той же час, відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи ради - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Таким чином, виконавчий комітет міської ради наділяється цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких він діє самостійно і несе відповідальність за свою діяльність відповідно до закону, та його повноваження є відмінними від повноважень міської ради згідно із законодавством.

Суд враховує, що виконавчий комітет Одеської міської ради є самостійною юридичною особою (ідентифікаційний код: 04056919), як і Одеська міська рада (ідентифікаційний код: 26597691). Обидва вказаних органа місцевого самоврядування наділені законодавством власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято окремим самостійним органом місцевого самоврядування, що є юридичною особою, - виконавчим комітетом Одеської міської ради, а не безпосередньо Одеською міською радою, яка не є учасником спірних правовідносин, та нею не приймалося оскаржуване рішення та не вчинялися оскаржувані дії, і, відповідно, не порушувалися та не зачіпалися права та інтереси позивача у цих відносинах. Представник позивача у судовому засіданні не заперечував того, що рішення від 28.01.2016 року № 21 прийнято саме виконавчим комітетом Одеської міської ради, однак, зазначив, що позовні вимоги звернуті саме до Одеської міської ради з огляду на те, що виконавчий комітет міської ради є підпорядкованим самій раді.

Суд зазначає, що те, що виконавчий комітет Одеської міської ради згідно із ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підконтрольним і підзвітним відповідній раді, за законом не обумовлює того, Одеська міська рада повинна відповідати за рішення, прийняті виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Таким чином, вирішуючи спір, суд приходить до висновку, що Одеська міська рада не є належним відповідачем у справі. У той же час, заміна первісного відповідача - Одеської міської ради належним відповідачем - виконавчим комітетом Одеської міської ради за приписами КАС України потягне за собою зміну підсудності адміністративної справи, що є неприпустимим.

Зокрема, 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно із яким викладено у новій редакції КАС України.

Згідно із п. 10 розділу VII «Перехідні положення» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно з ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

У цій справі у разі звернення позовних вимог до виконавчого комітету Одеської міської ради справа стала би підсудна Одеському окружному адміністративному суду згідно з положеннями ст. 20 КАС України, що є процесуальною перешкодою до заміни відповідача.

Водночас, суд враховує, що виходячи зі змісту оскаржуваних рішень, позивач повинен був знати позивач до подання позову у справі про те, що вони прийняті виконавчим ко мітетом Одеської міської ради, а не безпосередньо Одеською міською радою. При цьому, судом не встановлено обставин оскарження позивачем рішення від 28.01.2016 року № 21, прийнятого виконавчим комітетом Одеської міської ради, до Одеського окружного адміністративного суду протягом усього строку розгляду справи за приписами КАС України (у редакції від 15.12.2017 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами має довести саме позивач.

Проаналізувавши згадані норми процесуального законодавства, Верховний Суд у постановах від 24.04.2018 року у справі № 167/592/17, від 23.10.2018 року у справі № 686/2818/15-а, від 19.06.2018 року у справі № 805/2979/17-а, від 03.04.2018 року у справі № 592/11328/17тощо вказав, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 363/3414/13-а також зробив висновок, щопід час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача з боку відповідача, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи вимоги КАС України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Таким чином, на підставі того, що Одеська міська рада не приймала оскаржуване рішення та не вчиняла дій з його прийняття, і нею, відповідно, не порушені права та інтереси ТОВ фірма «Консоль ЛТД», суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 72-77, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (ідентифікаційний код: 20676633; 95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 16) до Одеської міської ради (ідентифікаційний код: 26597691; 65004, м. Одеса, Думська площа, 1), третя особа - Комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво» (ідентифікаційний код: 35695935; 65091, м. Одеса, вул. Комітетська, буд. 10, кор. А) про визнання дій протиправними та скасування рішення- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

04.12.2019