Справа № 240/11537/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Попова О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнанння протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 07 вересня 2016 року внаслідок поранення (контузії) та захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби у країнах, де велись бойові дії, що оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14 червня 2019 року № 78.
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 07.09.2016 інвалідності III групи внаслідок захворювання, що пов`язане із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерства оборони України подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.
В обгрунтування позову зазначає, що 27.09.2016 під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 з 07.09.2016 встановлено III групу інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювань, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 514966 від 27.09.2016). У зв`язку із встановленням інвалідності III групи ОСОБА_1 через Житомирський обласний військовий комісаріат звернувся із заявою до Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги. 14.06.2019 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, що оформлене протоколом № 78, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва). Важає, вказане рішення Міністерства оборони України незаконним, що суперечить вимогам діючого законодавства України, грубо порушує конституційні права ОСОБА_1 , а тому позивач вимушений звернутися за їх захистом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.
Відповідач у строк та в порядку, визначеному статтею 162, частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіслав до відділу документального забезпечення суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, на відсутність підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, оскільки відсутні документи, які підтверджують причини та обставини поранення.
22 листопада 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшли пояснення від третьої особи в яких зазначено, що згідно пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи, зокрема: документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Таким чином, вказує на те, що подання цього документа до уповноваженого органу є обов`язковою умовою, оскільки Законом делеговано Кабінету Міністрів України право визначати не тільки порядок проведення компенсаційних виплат, а й умови, за яких вони здійснюються.
У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено зі змісту військового квитка НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив строкову службу з 15.10.1986 по 28.10.1988 (а.с.13).
Зі змісту Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії встановлено, що поранення (контузія) та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.15).
Довідкою МСЕК Серія 12 ААА від 27.09.2016 ОСОБА_1 за результатами первинного огляду встановлено третю групу інвалідності з 07.09.2016 у зв`язку з пораненням (контузією) та захворюванням пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.16).
На звернення із заявою про отримання одноразової грошової допомоги рішенням засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14 червня 2019 року №78 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги..., затвердженого Постанвою КМУ від 25 грудня 2013 року №975 (а.с.17).
Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами частини п`ятої статті 17 Конституції України обумовлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст.41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон 2011-XII).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон №2011-XII, а також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону №2011-XII, встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Статтею 16-4 Закону №2011-XII визначені підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.
Зокрема, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом; подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ст.16-3 Закону №2011-XII).
На виконання вимог цієї статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» затвердив Порядок № 975.
Пунктом 11 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Проаналізувавши зазначені норми, суд дійшов висновку, що вказаним Порядком визначено порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16-2 Закону №2011-XII.
Разом з тим, під час звернення особи до уповноваженого органу із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, подання передбачених вказаним Порядком документів є обов`язковою умовою для призначення такої допомоги.
Слід вказати, що при розгляді поданих документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок поранення/контузії, та захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, головним обов`язком уповноваженого органу є перевірка відсутності обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону №2011-XII. Зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), оскільки за наявності таких фактів особа позбавляється права на отримання такої допомоги.
Порядком № 975 не визначено, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
Водночас, подання до Міноборони відповідного рішення військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у пункті 11 Порядку №975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
Як видно із копії витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №78 від 14.06.2019, правовою підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу є відсутність документу, який свідчить про причин та обставини поранення, який передбачено п.11 Порядку №975.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач разом із заявою про призначення та виплату одноразової грошової подав до Житомирського обласного військового комісаріату копії: довідки Житомирської обласної МСЕК серія 12 ААА №514966; витяг із протоколу ЦВЛК №3475, військового квитка НОМЕР_2 ; паспорту; ідентифікаційного коду.
Ознайомившись із такими документами, суд вважає за необхідне вказати, що вони не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Аналіз зазначених обставин, дає підстави для висновку, що позивач при зверненні до уповноваженого органу щодо призначення йому одноразової грошової допомоги не додав документ, який свідчить про причини та обставини поранення. При цьому рішення Центральної військово-лікарської комісії від 11.08.2016 № 3475, викладене у формі протоколу, не вказує та не підтверджує причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача.
Вказана позиція також викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові №735/372/17 від 17.10.2019
Крім того, суд при розгляді даної справи, бере до уваги висновок Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду викладений у постанові від 10.04.2019 у справі №822/220/18 та вказує, що документами, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міноборони обов`язку щодо їх витребовування.
З огляду на наведене, суд погоджується із доводами відповідача та зазначає, що відсутність документів, які визначені п.11Порядку №975, виключає можливість прийняття рішення комісією Міністерства оборони України.
Таким чином, підстави для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності, внаслідок поранення/контузії, та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велися бойові дії у відповідача відсутні.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, та недоведеність позивачем своїх позовних вимог, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.
У відповідності до статті 139 КАС України судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 255, 295 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 10 грудня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова