Справа № 691/383/19
Суддя: Подорога Л. В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/383/19
провадження № 2-а/691/12/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: судді Подороги Л.В., при секретарі Йосипенко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ої роти 1-го батальйону, лейтенанта поліції Савченка Сергія Анатолійовича, про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати дії інспектора патрульної поліції 3-ої роти 1-го батальйону лейтенанта поліції Савченка С.А. протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ № 902994 від 08.02.2019, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У судовому засідання представник позивача Авраменко І.В. позовні вимоги підтримав та зазначив, що інспектор патрульної поліції Савченко С.А. порушив права його довірителя, розглянувши справу на місці зупинки автомобіля, цим самим, проігнорувавши порядок процедури розгляду справи та позбавивши позивача скористатися своїми правами у повному обсязі. Крім того представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі по автодорозі у встановлених обмеженнях щодо швидкості руху в населеному пункті. Попереду нього рухався інший автомобіль і ОСОБА_1 міг не помітити дорожнього знаку про початок населеного пункту, який міг бути закритий деревами.

Відповідач на розгляд справи не з`явився. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення. Постанова винесена законно та скасуванню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 рухався на автомобілі зі швидкістю 103 км/год., порушивши цим самим встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 53 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Постанова про притягнення позивача до адмінвідповідальності була винесена на місці вчинення правопорушення, що узгоджується з нормами КУпАП.

Заслухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 902994 від 08.02.2019, винесеної інспектором патрульної поліції 3-ої роти 1-го батальйону лейтенантом поліції Савченком С.А., ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп., за те, що він, 08.02.2019 о 11 год. 20 хв., рухався транспортним засобом «SKODA FABIA», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Київська, 26 у с. Циганське Полтавської області, зі швидкістю 103 км/год., перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 53 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

За ч. 3 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у тому числі, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 50 кілометрів на годину.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції та накладають адміністративні стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає ст. 258 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Частиною 4 Вказаної статті встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Щодо твердження позивача про те, що справа про адміністративне правопорушення всупереч вимогам Закону була розглянута на місці вчинення правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, приписи рішення Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015, на які посилається позивач, повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» щодо надання права органам Національної поліції України виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці.

Таким чином, розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

Так, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідачем у якості доказу надано фотозображення фіксування правопорушення лазерним вимірювачем TruCam ТС000344, яким зафіксовано, що автомобіль «SKODA FABIA», н.з. НОМЕР_1 , 08.02.2019 о 11 год. 20 хв., рухався у с. Циганське Полтавської області, зі швидкістю 103 км/год.

Таким чином, доводи позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, повністю спростовуються доказами наданими стороною відповідача.

Твердження позивача про те, що він рухався в колоні транспортних засобів спростовуються наданими відповідачем фотозображеннями.

Позивач не довів належними та допустимими доказами свої доводи, що дорожній знак про початок населеного пункту був скритий насадженнями та він міг його не побачити.

Позивач також не довів суду, що він вимагав допомоги захисника, але в цьому йому було відмовлено. В даному випадку, суд також враховує, що отримання правової допомоги є правом особи, яка притягається до адмінвідповідальності, а не обов`язком поліцейського забезпечити надання такої допомоги.

З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена уповноваженою особою у відповідності до вимог законодавства, доводи позивача не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, та повністю спростовані стороною відповідача, в зв`язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 5, 8-11, 72, 77, 122, 243, 244, 246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ої роти 1-го батальйону лейтенанта поліції Савченка Сергія Анатолійовича, про скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст постанови складено 13.12.2019.

Суддя Л. В. Подорога