Справа № 160/9759/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Справа № 160/9759/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Афон 2010»
до Державної служби геології та надр України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
07.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Афон 2010» до Державної служби геології та надр України, в якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Державну службу геології та надр України (м.Київ, вул.Антона Цедіка, 16, код ЄДРПОУ - 37536031) прийняти рішення про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Афон 2010» строку дії спеціального дозволу на користування надрами №3821 від 14.06.2010 року (Івано-Франківська область, Надвірнянський район) на строк понад 24 місяці, що втрачений відповідачем не з вини позивача.
В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що у 2016 році позивач звернувся до відповідача з відповідним пакетом документів для продовження терміну дії спеціального дозволу та виконало всі умови для отримання продовженого спеціального дозволу, при цьому відповідачем було видано продовжений спеціальний дозвіл лише 13.03.2019 року, відповідно до якого строк дії спеціального дозволу було продовжено до 05.06.2020 року. Позивач зазначив, що витративши майже 4 роки не з вини позивача, який здійснив всі законні вимоги для своєчасного отримання дозволу, отримавши спеціальний дозвіл на термін менший за 11 місяців. Позивач вважає вказану бездіяльність відповідача протиправною та такою, що не відповідає вимогам законодавства, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
08.10.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було залишено позовну заяву без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 08.10.2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
05.11.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання та витребувано у відповідача додаткові докази по справі.
15.11.2019 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, у зв`язку з чим було відкладено розгляд справи.
21.11.2019 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, у зв`язку з чим було відкладено розгляд справи.
27.11.2019 року сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
27.11.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було продовжено строк для виконання ухвали від 05.11.2019 року та зобов`язано відповідача виконати вимоги ухвали або повідомити суд про причини неможливості надання витребуваної інформації.
06.12.2019 року на електронну адресу суду та 09.12.2019 року засобами поштового зв`язку від відповідача надійшли ідентичні відзиви на позовну заяву, відповідно до яких вказано, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, оскільки матеріали на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами були вилучені Генеральною прокуратурою України у відповідача були відсутні підстави для видачі позивачу продовженого спеціального дозволу, у зв`язку з чим вважає позовну заяву необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Афон 2010» отримано спеціальний дозвіл № 3821 від 14.06.2010 року на користування надрами з метою геологічного вивчення Південно-Тереснянської нафтогазової ділянки надр.
09.12.2016 року вказану заяву було розглянуто на засіданні Комісії з питань надрокористування та відповідно до протоколу №6/2016 від 09.12.2016 року вирішено рекомендувати Держгеонадрам продовжити строк дії спеціального дозволу № 3821 від 14.06.2010 року на користування надрами з метою геологічного вивчення у тому числі дослідно- промислової розробки, газу природного, нафти Північно-Тереснянської площі у Івано-Франківській області.
15.12.2016 року Держгеонадра України винесено наказ № 475 відповідно до якого вирішено продовжити ТОВ «АФОН 2010» строк дії спеціального дозволу на користування надрами № 3821 від 14.06.2010 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки газу природного, нафти Південно-Тереснянської площі у Івано-Франківській області.
27.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з листом № 11-04/17 щодо термінів отримання ТОВ «АФОН 2010» продовженого спеціального дозволу №3821 від 14.06.2010 року на користування надрами з метою геологічного вивчення з ДПР Південно-Тереснянської нафтогазової ділянки надр для можливості продовження проведення геологорозвідувальних робіт на ділянці надр.
06.06.2017 року ТОВ «АФОН 2010» звернулося з листом №04-06/17 до Генеральної прокуратури України з проханням повернути пакет документів до Державної служби геології та надр України по Південно-Тереснянської нафтогазової ділянки надр.
16.08.2018 року листом № 14-08/18, ТОВ «АФОН 2010» звернулось до Держгеонадр України про терміни отримання ТОВ «АФОН 2010» продовженого спеціального дозволу №3821 від 14.06.2010 року на користування надрами з метою геологічного вивчення з ДПР Південно-Тереснянської нафтогазової ділянки надр для можливості продовження проведення геологорозвідувальних робіт на ділянці надр. Відповідь відповідачем надана не була.
23.01.2019 року листом № 11-02/19, ТОВ «АФОН 2010» звернулось до Держгеонадр України про терміни отримання ТОВ «АФОН 2010» продовженого спеціального дозволу №3821 від 14.06.2010 року на користування надрами з метою геологічного вивчення з ДПР Південно-Тереснянської нафтогазової ділянки надр для можливості продовження проведення геологорозвідувальних робіт на ділянці надр. Відповідь відповідачем надана не була
13.03.2019 року відповідач видав позивачу бланк продовженого спеціального дозволу, угоду про користування надрами та програму робіт.
18.03.2019 року ТОВ «АФОН 2010» звернулось до відповідача із заявою №11-03/19 про несення змін до спеціального дозволу через виявлені помилки.
02.04.2019 року ТОВ «АФОН 2010» вдруге звернулось до відповідача із заявою №1-04/19 про несення змін до спеціального дозволу через виявлені помилки.
26.04.2019 року листом №7888/03/12-19 відповідач повідомив позивача, що наказом №129 від 23.04.2019 року прийнято рішення внести зміни до спеціального дозволу №3821 від 14.06.2010 року, наданого ТОВ «Афон 2010».
15.05.2019 року листом № 14-05/19, ТОВ «АФОН 2010» звернулось до відповідача про отримання ТОВ «АФОН 2010» зміненого продовженого спеціального дозволу №3821 від 14.06.2010 року на користування надрами з метою геологічного вивчення з ДПР Південно-Тереснянської нафтогазової ділянки надр для можливості продовження проведення геологорозвідувальних робіт на ділянці надр.
10.07.2019 року ТОВ «АФОН 2010» отримало виправлений бланк продовженого на 5 років спеціального дозволу з терміном дії до 04.06.2020 року.
Позивач вважає вказану бездіяльність відповідача щодо протягом тривалого часу не видання продовженого спеціального дозволу на користування надрами протиправною та такою, що не відповідає вимогам законодавства, що і стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, статтею 4 Кодексу України про надра встановлено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування.
Згідно із статтею 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Відповідно до абзацу 3 статті 14 Кодексу України про надра, надра надаються у користування, серед іншого, для видобування корисних копалин.
Згідно із частинами 1, 3 статті 15 Кодексу України про надра, надра надаються у постійне або тимчасове користування. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.
Відповідно до статті 16 Кодексу України про надра переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.
Статтею 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.
Права та обов`язки користувачів надр визначені статтею 24 Кодексу України про надра.
Користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.
Користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.
Статтею 26 зазначеного Кодексу встановлено, що право користування надрами припиняється, з поміж іншого, у разі закінчення встановленого строку користування надрами.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. № 1174 (далі Положення №1174) центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр є Державна служба геології та надр України (Держгеонадра).
Держгеонадра у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення №1174).
Згідно із пунктом 4 Положення №1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, з поміж інших, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами, зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами.
Пунктом 7 Положення №1174 встановлено, що Держгеонадра здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615 (в редакції чинній на дату подання позивачем документів для продовження строку дії дозволу (далі - Порядок №615).
Пунктом 2 Порядку №615 встановлено, що дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.
Згідно абзацу 1 пункту 3 Порядку №615 на кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.
Відповідно до пункту 7 Порядку №615 дозвіл надається на строк, визначений заявником, але не більш як п`ять років - на геологічне вивчення родовищ корисних копалин і геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.
Згідно із абзацом 2 пункту 14 Порядку №615 встановлено, що продовження строку дії дозволу на геологічне вивчення може здійснюватися не більше двох разів, крім дозволів на геологічне вивчення, згідно з якими роботи виконуються виключно за кошти державного бюджету.
Відповідно до абзацу 5 пункту 14 Порядку №615 встановлено, що для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку його дії. У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. Надрокористувач, що не подав заяву в установлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу. Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону.
Згідно абзацу 14 пункту 14 Порядку № 615 рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 615 Надрокористувачеві відмовляється у продовженні строку дії дозволу у разі: - невиконання ним умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою; - прийняття органом місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства; - подання заявником документів не в повному обсязі; - виявлення у поданих документах недостовірних даних; - невідповідності документів, поданих заявником, вимогам пункту 14 цього Порядку; - наявності інформації від правоохоронних органів та суб`єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні; - наявності у заявника боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів станом на останній звітний період; - відмови Мінприроди у погодженні продовження строку дії дозволу; - невиконання програми робіт на ділянках надр, на користування якими заявнику вже надано дозвіл, виявлення порушень правил користування надрами на таких ділянках, що зафіксовано в актах перевірок, приписах або розпорядженнях відповідних органів у сфері надрокористування до моменту їх усунення, крім випадків визнання таких приписів або розпоряджень недійсними або дію яких зупинено згідно з рішенням суду.
Відповідно до пункту 25 Порядку № 615 про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.
Судом встановлено, що позивач, на виконання вимог пункту 14 Порядку №615, у зв`язку із закінченням строку дії спеціального дозволу на користування надрами №3821 від 14.06.2010 року, з метою геологічного вивчення з ДПР Південно-Тереснянської нафтогазової ділянки надр для можливості продовження проведення геологорозвідувальних робіт на ділянці надр звернувся до відповідача із заявою на продовження строку дії зазначеного дозволу на користування надрами та подав заяву на продовження строку дії спеціального дозволу та копії необхідних документів в повному обсязі, що відповідачем не заперечується.
Суд зазначає, що у разі подання надрокористувачем разом із заявою про продовження строку дії спеціального дозволу належно оформлених усіх необхідних документів, відсутності підстав для відмови у внесенні змін до спеціального дозволу та наявність відповідного наказу про продовження строку дії спеціального дозволу, Державна служба геології та надр України зобов`язана виготовити на відповідному бланку та видати заявникові дозвіл, у строк передбачений законодавством.
15.12.2016 року Держгеонадрами України було прийнято наказ № 475 відповідно до якого вирішено продовжити ТОВ «АФОН 2010» строк дії спеціального дозволу на користування надрами № 3821 від 14.06.2010 року та вирішено управлінню надрокористування та міжнародного співробітництва вжити заходів щодо продовження строку дії спеціального дозволу.
На виконання вимог вказаного наказу Держгеонадра України направили позивачу листа відповідно до якого вказано, що для отримання спеціального дозволу необхідно надати оригінал платіжного доручення з відміткою банку щодо сплати збору за продовження строку дії дозволу, довіреність, паспорт, лист-повідомлення щодо сплати збору за продовження строку дії.
Вказані вимоги позивачем були виконані, що не заперечується відповідачем, разом з тим, у зв`язку із вилученням Генеральною прокуратурою України заяву позивача щодо продовження терміну строку дії спеціального дозволу з доданими документами, дозвіл видано не було.
Незважаючи на вказане, спеціальний дозвіл було видано позивачу лише 13.03.2019 року, після повернення Генеральною прокуратурою України матеріалів ТОВ «АФОН 2010» зі строком дії до 14.06.2020 року.
Щодо посилань відповідача на вилучення Генеральною прокуратурою України відповідних документів, як на підставу за якої не було видано позивачу продовжений спеціальний дозвіл, суд зазначає, що вказані обставини не є поважними підставами для відмови у продовженні строку дії спеціального дозволу чи призупинення видачі такого дозволу, крім того, як вже зазначалось, Генеральною прокуратурою України було повідомлено про можливість надання завірених копій вилучених документів, а у разі необхідності можливість огляду оригіналів таких документів, ще у 2017 році.
Таким чином, враховуючи, що судом встановлено, відсутність перешкод для видачі позивачу спеціального дозволу на користування надрами із продовженням строку його дії, відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством та зобов`язаний був згідно наказу № 475 від 15.12.2016 року надати позивачу спеціальний дозвіл на користування надрами на новому бланку з продовженим строком дії, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача. Отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Афон 2010» строку дії спеціального дозволу на користування надрами №3821 від 14.06.2010 року (Івано-Франківська область, Надвірнянський район) на строк понад 24 місяці, що втрачений не з вини позивача, суд зазначає наступне.
Як було вказано вище, рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу, тобто Державною службою геології та надр України та є виключною її компетенцією.
Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до пункту 4 частини другої цієї норми, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах, які є предметом розгляду даної справи, праву позивача отримати рішення про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами кореспондує обов`язок відповідача прийняти таке рішення.
Разом з тим, прийняття рішення про продовження строку дії дозволу є дискреційним обов`язком відповідача, при цьому судом встановлено, що відповідне рішення було прийнято відповідачем та оформлено наказом №475 від 15.12.2016 року.
Таким чином, з огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для винесення нового рішення відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
При цьому, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивачем було обрано невірний спосіб захисту своїх прав при визначенні способу захисту порушеного права.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи, що під час розгляду питання щодо видачі позивачу бланку спеціального дозволу з продовженим строком дії відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, що призвело до тривалої бездіяльності відповідача та порушило права позивача користування надрами відповідних ділянок, суд вважає, що належним способом відновлення порушених прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 3821 від 14.06.2010 року, в частині строку дії спеціального дозволу на користування надрами зазначивши продовження терміну його дії на 5 (п`ять) років - до 12.03.2024 року, тобто з моменту видачі бланку продовженого спеціального дозволу.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, частина судових витрат пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 689,00 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246,257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Афон 2010» спеціального дозволу на користування надрами №3821 від 14.06.2010 року (Івано-Франківська область, Наддвірнянський район) з продовженим терміном дії.
Зобов`язати Державну службу геології та надр України внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 3821 від 14.06.2010 року, в частині строку дії спеціального дозволу на користування надрами зазначивши продовження терміну його дії на 5 (п`ять) років - до 12.03.2024 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Афон 2010» (код ЄДРПОУ - 36959783) судові витрати у розмірі 689,00 грн. (шістсот вісімдесят дев`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв