Справа № 420/3049/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/3049/19
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

За участю: секретаря - Іщенка В.О.

представника апелянта - Шамшуріної М.В. (довіреність від 17.05.2019 року)

представника відповідача - Івасишиної Е.П. (довіреність від 25.08.2019 року)

представника відповідача - Голубенка А.В. (довіреність від 23.08.2019 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позову, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 18.04.2019 року №, №, від 30.01.2019 року №, №, №.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем правил податкового законодавства, у тому числі в частині оподаткування господарських операцій податком на додану вартість, податком на прибуток, податком на доходи фізичних осіб, порядку розрахунків у сфері зовнішньо економічної діяльності, є безпідставними, не ґрунтуються на законі, спростовуються первинним, бухгалтерськими і розрахунковими документами. Відповідачем не доведено факт виявлених порушень та не спростовано показники податкової звітності позивача, а тому рішення суб`єкта владних повноважень підлягають скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 18.04.2019 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 2 163 358,75 грн. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 18.04.2019 року № . Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.01.2019 року № . Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.01.2019 року № . Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.01.2019 року № в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 43 643,99 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Приватне підприємство "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС в Одеській області у період з 26.11.2018 року по 14.12.2018 року проведено планову виїзну документальну перевірку ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 року по 31.09.2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016 року по 31.09.2018 року, за результатом якої складено акт від 21.12.2018 року №001011/15-35-14-04/33316835.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 884 314 грн., в тому числі по періодам: півріччя 2016 року - 329703 грн.; III квартали 2016 року - 1 361 916 грн.; 2016 рік - 2 559 581 грн.; І квартал 2017 року - 1110705 грн.; півріччя 2017 року - 1 314 874 грн.; III квартали 2017 року - 1 528 471 грн.; 2017 рік - 1 449 923 грн.; півріччя 2018 року - 316 361 грн.; III квартали 2018 року - 874 811 грн.; п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 186.3 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення у квітні 2016 року в сумі 40 808 грн. та встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 945 569 грн., у тому числі за: травень 2016 року - 77 729 грн.; червень 2016 року - 127 350 грн.; липень 2016 року - 75 121 грн.; серпень 2016 - 35 000 грн.; вересень 2016 року - 23 017 грн.; жовтень 2016 року - 91 300 грн.; листопад 2016 - 67 842 грн.; грудень 2016 року - 32 075 грн.; січень 2017 року - 33 335 грн.; лютий 2017 року - 33 255 грн.; березень 2017 року - 45 755 грн.; квітень 2017 року - 6 450 грн.; липень 2017 року - 562 грн.; грудень 2017 року - 2 633 грн.; лютий 2018 року - 1 320 грн.; квітень 2018 року - 743 грн.; травень 2018 року - 17 107 грн.; червень 2018 року - 80 930 грн.; липень 2018 року - 95 288 грн.; серпень 2018 - 98 757 грн.; пп. 164.2.11, п. 164.2, п. 164.5 ст. 164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168, пп. 170.9.1 ст. 170 Податкового кодексу України, в результаті чого не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 86 436 грн.; п. 51.1 статті 51, пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено порядок заповнення Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ); пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України в частині не утримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 231 356,98 грн., у тому числі за 2016 рік - 231 356,98 грн.; пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 103.9 ст.103 Податкового кодексу України в частині не подання звіту про виплачені доходи нерезидентам та утриманий з них податок (Додаток ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за 2016 рік; ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" в частині валютних коштів у сумі 2 123 400 рос. рублів по розрахункам за договором №2604/17 від 26.04.2017 року, укладеним з нерезидентом ООО "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" (Російська Федерація); п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютною регулювання і валютного контролю" та ст. 1 Указу Президента України від 18.06.1994 року №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами" - не подання декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.07.2018 року та 01.10.2018 року (Станом на 30.09.2018 року у ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" рахується прострочена дебіторська заборгованість у сумі 2 123 400 рос. рублів по розрахункам за договором №2604/17 від 26.04.2017, укладеним з нерезидентом ООО "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" (Російська Федерація).

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивач подав свої заперечення на акт, за результатом розгляду яких та на підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: № , яким за порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 6 105 393 грн., в т.ч. 4884314 грн. за основним платежем та 1221079 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким встановлено порушення пункту 5 підрозділу 4 розділу II "Податковий кредит" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість; №, яким за порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 994 233 грн., в т.ч. 795 386 грн. за податковими зобов`язаннями та 198 847 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким за порушення пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 314 003,82 грн.. в т.ч. 231 356,98 грн. за податковими зобов`язаннями та 82 646,84 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким за порушення пп. 16.1.3 п. 16.1 ст.16, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних санкцій у вигляді штрафу 170 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб; №, яким за порушення ст. 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" застосовано суму штрафних санкцій та/або пені у вигляді штрафу 329 078,57 грн. за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД; №, яким за порушення п. 1 ст. 9 декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", ст. 1, 2 Указу Президента України від 18.06.1994 №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами" застосовано суму штрафних санкцій та/або пені у вигляді штрафу 340 грн. за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД; №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" з податку на доходи фізичних осіб на 151 688,99 грн., в т.ч. 86 436 грн. за податковими зобов`язаннями та 62 252,99 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями у зв`язку з порушенням п. 51.1 статті 51, пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, порядку заповнення Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ).

Позивач скористався своїм правом адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, подавши до ДФС України скаргу, за результатом розгляду якої та з урахуванням висновків акту перевірки відповідачем скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.01.2019 року №, №, № в частинах встановлених перевіркою порушень по взаємовідносинах із ТОВ "Південькрантранс", ТОВ "Спецбудтехника-В", ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та у відповідній частині застосовані штрафні санкцій, а в інших частинах зазначені ППР та ППР від 30.01.2019 року №, №, №, №, № залишено без змін, а скаргу - частково задоволено.

За результатами розгляду вищевказаної скарги, на підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.04.2019 року: №4, яким за порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 4 897 859 грн., з яких 3 918 287 грн. - за податковими зобов`язаннями, 979 572 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); №4, яким за порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 78 125 грн., з яких 62 500 грн. - за податковими зобов`язаннями, 15 625 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС в Одеській області від 30.01.2019 року №, № та № та від 18.04.2019 року №4 та 4, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що, оскільки позивачем під час перевірки та розгляду справи не підтверджено понесені витрати на відрядження працівників відповідними доказами, висновки контролюючого органу про наявність підстав для збільшення грошових зобов`язань по податку на прибуток та податку на доходи фізичних осіб є правомірними і обставини для скасування рішень суб`єкта владних повноважень у відповідних частинах відсутні.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Особливості нарахування (виплати) та оподаткування окремих видів доходів визначені статтею 170 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до оподатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв`язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження, а для відряджень за кордон - не вище 0,75 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження.

Згідно з пп. "а" п. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до оподатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв`язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження, а для відряджень за кордон - не вище 80 євро за кожен календарний день такого відрядження за офіційним обмінним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, в розрахунку за кожен такий день.

Як встановлено судом першої інстанції, в акті перевірки виявлено не підтвердження ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" витрат у розмірі 20 037 580,39 грн. на відрядження робочих на об`єкти будівництва.

Відповідно до наказу №24-о/р від 29.04.2016 року (Т. ІІ, а.с. 155) позивачем встановлені з 01.05.2016 року норми добових витрат для відряджень на території України в розмірі 275,60 грн. за одну добу, включаючи розмір орендної плати за житло. Для більш повного фінансування потреб працівників будівельно-монтажних територій у відрядженні встановлено доплату до граничних норм добових витрат на відрядження по Україні з 01.05.2016 року по 30.09.2016 року в розмірі 100 грн. на добу.

Згідно додатку №15 до акту перевірки (Т. І, а.с. 114-120) та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2016 року (Т. ІІ, а.с. 157-170), що за період ІІ квартал 2016 року - ІІІ квартал 2018 року ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" нараховано витрат на відрядження (добові) на об`єкт будівництва у загальному розмірі 38 478 218,03 грн.

Разом з цим, під час перевірки первинними документами нарахування витрат на відрядження працівників ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" підтверджено на суму 18 440 637,64 грн.

Позивачем до суду не надано доказів на підтвердження обґрунтованості виплати зазначених сум, віднесених до витрат на відрядження робочих на об`єкти будівництва, зокрема у розмірі 20 037 580,39 грн. та не спростовано висновки акту перевірки в цій частині.

Таким чином, з огляду на те, що висновки про порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України є правомірними, суд першої інстанції вірно вбачав підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 18.04.2019 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 2 163 358,75 грн., з яких 17 430 687,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 432 671,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Разом з цим, при проведенні перевірки встановлено, що в перевіряємий період в Звітах про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт відсутні розрахункові документи про підтвердження проживання працівників підприємства при відрядженнях. Загальна сума, на яку відсутні підтвердні документи становить 2 187 600 грн.

За відсутності зазначених підтвердних документів, суми коштів є для підзвітної особи оподатковуваним доходом у вигляді надміру витрачених коштів, не повернутих у встановлений строк (пп. 164.2.11 ПК, п. 4 Порядку № 841), Базу обкладення ПДФО за ставкою 18% у цьому випадку визначають із застосуванням підвищувального коефіцієнта, який установлений п. 164.5 ПК і дорівнює 1,21951 [100: (100- 18)] (1,21951).

При проведенні перевірки встановлено, що суми витрат на проживання працівників підприємства в відрядженнях за перевіряємий період було відображено в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) як суми доходів, отримані як додаткове благо з ознакою доходу "126". Проте базу обкладення ПДФО за ставкою 18% було визначено без застосування підвищувального коефіцієнта, який установлений п. 164.5 Податкового кодексу України.

В порушення п.п. 164.2.11, п. 164.2, п. 164.5 ст. 164, п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 170.9.1 ст. 170 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 86 436 грн.

Перевіркою встановлено порушення п. 51.1 ст. 51, пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), порядку заповнення Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ).

Вирішуючи питання щодо правомірності вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості сум, віднесених до витрат на відрядження, зокрема витрат на проживання працівників підприємства при відрядженні.

Згідно із п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у ст.167 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається зокрема сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу.

Пунктом 167.1 ст.167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування. У такому самому порядку визначаються об`єкт оподаткування і база оподаткування для коштів, надміру витрачених платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 2 квартал 2016 року, поданого позивачем 03.08.2016 року (Т. ІІ, а.с. 156-191), у вказаний період працівникам ПП "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" виплачувались доходи з ознакою доходу "126".

Відповідно до довідника ознак доходів (додаток до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку додаткове благо, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 року), під ознакою доходу "126" розуміється дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу) - додаткове благо.

Судом першої інстанції встановлено, що при оподаткуванні вищевказаної суми додаткового блага, яка є необґрунтованою, а відтак надміру витраченою, позивачем не було застосовано коефіцієнта згідно п. 164.5 Податкового кодексу України, а відтак висновки контролюючого органу щодо не перерахування позивачем податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 86 436 грн. є правомірними.

Натомість, згідно податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2019 року, відповідачем застосовано за вказане порушення штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 65 252,99 грн., що у співвідношенні до суми за податковим зобов`язанням (86 436 грн.) становить 75%.

Відповідно до пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Оскільки відповідачем не надано доказів не нарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податків позивачем втретє протягом 1095 днів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість нарахування згідно податкового повідомлення-рішення від 30.01.2019 року № штрафних (фінансових) санкцій в частині 43643,99 грн.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "АДЕПТ-КОМПЛЕКТ" - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 11.12.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло