Справа № 640/21644/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Київ №640/21644/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адмініс-трації) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС) про визнання протиправною та скасування постанови від 16.10.2019 ВП №59883343,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Департаменту ДВС від 16.10.2019 ВП№59883343 про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження в сумі 208,26 грн.

Підставами позову є те, що постанова про розмір мінімальних витрат виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (28.08.2019), однак дана постанова винесена з порушенням цього строку понад 2 місяці. У постанові не зазначено обґрунтування розрахованих витрат, фіскальні чеки, копія договору на надання відповідних послуг тощо. Постанова направлена позивачу не наступного робочого дня, а 23.10.2019.

Відповідач відзив на позов чи інших заяв до суду не подав.

До судового засідання сторони не прибули. Про відкриття провадження у справі, дату, час і місце судового засідання сторони повідомлені шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви на адреси електронної пошти сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у справі докази, судом дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Згідно з копією постанови державного виконавця Департаменту ДВС від 16.10.2019 ВП №59883343 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження з позивача стягнуто витрат на проведення виконавчих дій у сумі 208,26 грн. з наступного розрахунку:

- папір офісний А4 - 28*0,12 грн. = 3,36 грн.;

- конверт малий С6 - 7*0,16 грн. = 1,12 грн.;

- витрати тонера на друк 1 арк. А4 - 36*0,87 грн. = 31.32 грн.;

- обкладинка "Виконавче провадження" - 1*2,46 грн. = 2,46 грн.;

- оплата за користування АСВП - 69,00 грн.;

- маркувальна машина (рекомендований лист з повідомленням до 50 г), 1 лист * 23,00 грн. = 23,00 грн.;

- рекомендований лист 6*13,00 грн. = 78,00 грн.

Спірні правовідносини виникли у сфері примусового виконання рішень і стосуються правомірності постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.

Згідно з ст. 42 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче прова-дження" (далі - Закон №1404) витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення при-мусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2). Витрати виконав-чого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження вста-новлюються Міністерством юстиції України (ч. 3). На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого доку-мента стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4).

Ні Закон №1404, ні Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвер-джена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованої в Мініс-терстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція), не містять вимог про обов`язкове зазначення у постанові про стягнення витрат виконавчого провадження докумен-тального обґрунтування розрахованих витрат (фіскальних чеків, копії договору на надання відповідних послуг), як зазначає позивач.

Отже, такі доводи не свідчать про протиправність оскаржуваної постанови і наявність підстав для її скасування.

Види та розміри витрат виконавчого провадження затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1300/29430.

Позивач мав право і не був позбавлений можливості звернутися до відповідача із зая-вою чи запитом про отримання необхідної інформації з метою встановлення повноти і пра-вильності наведеного у постанові розрахунку. У разі встановлення невідповідності розрахун-ку фактичним витратам чи відсутності документального підтвердження такого розрахунку позивач міг надати такі докази до суду, або просити суд витребувати такі докази, якщо вони не були надані відповідачем. Позивач таких доказів не надав, про їх витребування клопо-тання не заявляв, тому доводи позивача ґрунтуються на припущеннях, а не на відповідних доказах.

Посилання позивача на те, що відповідач виніс оскаржувану постанову не одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, а понад 2 місяці, суд відхиляє як безпідставні і необґрунтовані, зважаючи на таке.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції передбачено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Предметом оскарження є постанова державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, а не постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, як помилково зазначає позивач, тому посилання позивача на п. 2 Інструкції і твердження про необхідність винесення оскаржуваної постанови одночасно з поставною про відкриття виконавчого провадження є безпідставними і відхиляються судом. Крім того, від-повідно до положень п.п. 2, 3 розділу VI Інструкції постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження може виноситися в ході здійснення державним виконавцем виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Оскаржувана постанова винесена 16.10.2019 і згідно з відбитком календарного штем-пелю пошти на поштовому конверті відправлена позивачу 23.10.2019, тобто не на наступний робочий день, як вірно зазначає позивач. Однак, дана обставина не спростовує наявність передбачених ст. 42 Закону №1404 і п.п. 2, 3 розділу VI Інструкції підстав для винесення оскаржуваної постанови і не свідчить про її протиправність, тому не може бути підставою для її скасування.

Інших аргументованих доводів і доказів, які б доводили порушення прав та законних інтересів позивача внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, позивач не зазначив і не надав, а судом таких не вбачається.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову і відсутність підстав для задоволення вимоги про визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на відмову в задоволенні позову та згідно із ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір стягненню на його користь з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 250, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у задоволенні адміністративного позову повністю.

Позивач: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

вул. Хрещатик, 32-А, м. Київ, 01601; .

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 287, 293-298 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня підписання рішення.

Дата рішення є днем прийняття його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко