Справа № 540/2116/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2116/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить: зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 03.08.2016 по 22.07.2019 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати подання заяви, а саме з 22.07.2019 року.

11.10.2019 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2019 ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення їй за віком на пільгових умовах відповідно до Списку 1 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно повідомлення від 02.09.2019, відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, посилаючись на відсутність необхідного спеціального стажу роботи з Списком №1, який дає право на пенсію на пільгових умовах, згідно наданих позивачем документів. Також, зазначено, що посада рентгенолаборант рентгенологічної служби, яку займає позивачка у КУ «Бериславській центральній районній лікарні» (зараз Комунальне некомерційне підприємство «Бериславська центральна районна лікарня» Бериславської районної ради), не передбачена розділом ХІХ «Охорона здоров`я» списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461. З такої позиції, за підрахунком відповідача, пільговий стаж позивачки складає 4 роки 01 місяць, а період роботи позивачки на посаді рентгенолаборант рентгенологічної служби з 02.08.2016 по 22.07.2019 до пільгового стажу не зараховується. Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

01.11.2019 до суду подано представником відповідача відзив на адміністративний позов з якого вбачається, що проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві, виходячи з наступного. 22.07.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення їй за віком на пільгових умовах відповідно до Списку 1 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви додано трудову книжку за записами якої працювала з 14.03.2011 по 18.04.2019 (8 років 1 місяць) - рентгенолаборантом рентгенологічної служби в КУ «Бериславська центральна районна лікарня» та уточнюючу довідку від 06.05.2019 вих. №102, КУ «Бериславська центральна районна лікарня» про період роботи з 10.08.2012 по теперішній час, на посаді рентгенолаборанта з посиланням на Список №1, розділ ХІХ постанови КМУ від 24.06.2016 №461. Між записами у трудовій книжці та уточнюючій довідці виявлено розбіжності, а саме: у трудовій книжці вказано початок періоду роботи позивачки на зазначеній посаді з 14.03.2011 , а в уточнюючій довідці з 10.08.2012. Крім цього, звертає увагу на те, що переліком робочих місць, професій та посад працівників, яким за результатами атестації робочих місць підтверджено право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, затвердженого наказом КУ «Бериславська центральна районна лікарня» №121 від 15.06.2015, робоче місце рентгенолаборанта атестовано за посадою «рентгенолаборант» відповідно до Розділу ХІХ «Охорона здоров`я» Списку №1 виробництв, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, чинний до 02.08.2016 включно. Атестація робочого місця рентген лаборанта за посадою «молодший спеціаліст з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів)» відсутня. Тобто, відповідач вважає, що зарахувати стаж роботи на посаді рентген лаборанта можливо лише до 02.08.2016. Також під час перевірки витребувано нову уточнюючу довідку, відповідно до якої позивачка працювала за Списком №1 з 18.07.2011 по 31.07.2011, з 18.07.2012 по теперішній час. Таким чином, відповідач стверджує, що відповідно до наданих документів страховий стаж становить 34 роки 6 місяців 27 днів, у тому числі, стаж роботи за Списком №1 становить 4 роки 1 місяць. Тобто, право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років з 28.07.2019, позивачка не має у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1 (6 років), про що позивачці було повідомлено листом від 06.09.2019 вих. №2999/08-03. В задоволенні позову просить відмовити.

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Відповідно до трудової книжки, наданою ОСОБА_1 , БТ НОМЕР_1 , позивачка з14.03.2011 переведена на посаду рентгенолаборанта в рентгенологічну службу центральної районної лікарні та на момент звернення до відповідача виконувала обов`язки за посадою.

Рішенням ІІІ сесії VІІ скликання районної ради від 30.08.2019 року №433 Комунальна установа «Бериславська центральна районна лікарня» перетворена в комунальне некомерційне підприємство «Бериславська центральна районна лікарня» Бериславської районної ради.

Як вбачається з запису в трудовій книжці від 15.06.2019, підтверджено право на пенсії по віку на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до результату атестацій робочих місць (Наказ №121 від 15.06.2015).

22.07.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком за списком №1.

06.09.2019 вих. №2999/08-03, ГУ ПФУ в Херсонській області повідомлено ОСОБА_1 про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії за результатами розгляду її заяви у відповідності до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зокрема у листі, оформлену повідомленням від 02.09.2019 (від 06.09.2019 вих. №2999/08-03) зазначено, що у пільговий стаж позивача можливо зарахувати її період роботи на посаді рентгенолаборанта по 03.08.2016 рік, тобто за період до втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 (до 02.08.2016 року), якою був затверджений список виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Період з 03.08.2016 року по 28.07.2019 року не враховано у зв`язку із тим, що згідно постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 року право на пенсію на пільгових умовах мають лише молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою рентген лаборант інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами у даному спорі, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV).

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, до розділу ХІХ Списку № 1 включено посади рентгенолаборантів, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах.

Зазначена постанова втратила чинність 03.08.2016 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, яка набрала чинності з 03.08.2016 року, затверджено Список № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, до розділу ХІХ Списку № 1 включено посади молодших спеціалістів з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодших спеціалістів з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 6, 9, 10, 11 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 (в редакції, чинній станом на час проведення атестації робочих місць у 2009 та 2014 роках), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

З викладеного суд дійшов висновку про правомірність тверджень позивача щодо наявності у неї права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із тим, що обов`язковими умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. "а" ст. 13 Закону є включення посади особи, яка звернулася із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, наявність, затвердженої наказом атестації робочого місця особи та стажу роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на посаді, яка включена до Списку № 1.

З приводу доводів відповідача, викладених у листі - повідомленні від 02.09.2019 (вих. №2999/028-03 від 06.09.2019) відносно того, що період роботи позивача з 03.08.2016 року по 28.07.2019 не підлягає зарахуванню на пільгових умовах, суд зазначає, що п.4.14 наказу МОЗ України від 23.11.2007 року № 742 посада рентген лаборантів віднесена до молодших спеціалістів з медичною освітою за спеціальністю "рентгенологія", отже ця позиція Списку № 1 поширюється й на рентгенолаборантів, у тому числі рентгенівських відділень (кабінетів), у разі їх зайнятості повний робочий день на роботах і в умовах, передбачених цією позицією Списку, що має бути підтверджено результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Також, на думку суду, відповідач помилково вважає, що розділом ХІХ "Охорона здоров`я" списку №1, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2016 року №461 та постановою КМУ від 04.07.2017 року №479 передбачені конкретні посади осіб, що мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При систематичному аналізі наведеного списку вбачається неодноразове застосування видавником такого способу визначення осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, як зазначення не конкретних найменувань посад, які вони займають, а виду робіт, виробництв на яких вони зайняті (наприклад: Розділ XXI. "ТРАНСПОРТНІ ПОСЛУГИ", Розділ XVI. "ВИРОБНИЦТВО ШТУЧНИХ АБО СИНТЕТИЧНИХ ВОЛОКОН", Розділ XIII "ВИРОБНИЦТВО УСТАТКУВАННЯ ДЛЯ РАДІО,ТЕЛЕБАЧЕННЯ ТА ЗВ`ЯЗКУ").

Так і в даному конкретному випадку розділом ХІХ "Охорона здоров`я" списку №1, зазначені працівники, зайняті виконанням певних робіт, без вказання їх конкретних посад, зокрема "молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів)" до яких, як вже зазначено судом раніше, відноситься й посада ОСОБА_1 ..

Факт зайнятості позивача повний робочий день на посаді рентгенолаборанта підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства «Бериславська центральна районна лікарня» Бериславської районної ради.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу відповідача на положення п. 4.2. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442, згідно якого результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

З аналізу викладеного, вбачається, що результати атестації, які визначають право особи на пенсію за віком на пільгових умовах є дійсними протягом 5 років, за умови незмінності (докорінної) умов і характеру праці особи.

Порядком не встановлено такої підстави для проведення позапланової атестації робочих місць, як зміна змісту списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах або списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, на думку суду, відповідач протиправно не включив до пільгового стажу позивача період з 03.08.2016 по 28.07.2019.

Позивачка, при зверненні до суду просила захистити її права шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 03 серпня 2016 року по 22 липня 2019 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати подання заяви, а саме з 22.07.2019 року.

Однак, оскаржені дії органу пенсійного фонду, набули письмового виразу в рішенні (оформлено листом - повідомленням від 02.09.2019) відповідача про відмову в призначенні пенсії вих. №2999/08-03 від 06.09.2019, а тому, на думку суду, належним способом захисту прав та інтересів позивача є скасування зазначеного рішення ГУ ПФУ в Херсонській області.

Окрім зазначеного, згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до пункту частини 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Отже, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, відповідача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та на підставі ч. 4 ст. 245 КАС України зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, відповідача слід зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.07.2019 року та вирішити питання, щодо якого звернулася позивачка, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у рішенні, зокрема, встановленого судом пільгового стажу позивачки у період з 03.08.2016 року по 22.07.2019 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином сплачений ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн. (згідно квитанції №49 від 07.10.2019 року) підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань в повному розмірі, оскільки спір виник внаслідок його протиправного рішення.

Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) оформлене листом - повідомленням від 02.09.2019 (вих. №2999/08-03 від 06.09.2019), яким ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул.28 Армії, 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) від 22.07.2019 та вирішити питання, щодо якого звернулася позивачка, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у даному рішенні.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 768, 40 грн. (Сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 112010200