Справа № 826/7580/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 грудня 2019 року № 826/7580/18

окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ Агро» (далі - позивач та/або ТОВ «ТД «Світ-Агро») з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач та/або контролюючий орган/митниця) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.02.2018 року №2, прийняте Київською міською митницею ДФС.

Мотивуючи позовні вимоги позивач стверджує, що Київською міською митницею ДФС неправомірно включено до переліку документів на підставі яких було складено акт №263846 рішення від 28.07.2017 року КТ-UA-2017, а також безпідставно визначено дату до якої необхідно було подати митну декларацію - 11.08.2017 рік.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» наголошує, що у зв`язку з оскарженням рішення від 28.07.2017 року КТ-UA-2017 у судовому порядку воно було позбавлено можливості точно визначити код УКТ ЗЕД і, як наслідок подати додаткову декларацію із зазначенням у ній точних відомостей про товар.

Разом з цим, у заяві про доповнення до адміністративного позову від 31.05.2018 року ТОВ «ТД «Світ Агро» вказує, що після винесення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 05.05.2018 року по справі №826/12339/17 позивачем продано контролюючому органу додаткову декларацію ІМ40ДТ від 23.05.2018 року №UA100010/2018/134610 до тимчасової декларації ІМ40ТН від 05.05.2017 року №UA100010/2017/263925, а Київською міською митницею ДФС дану декларацію прийнято.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, що долучений до матеріалів справи, у якому останній стверджує про правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву.

Наділі, відповідачем подано заперечення, що долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.02.2018 року посадовою особою Київської міської митниці ДФС складено акт №263846, згідно якого встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» частини 1 статті 260 Митного кодексу України щодо неподання митної декларації у визначені законом строки (далі - висновки акту).

На підставі наведеного, Київською міською митницею ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.02.2018 року №2, яким на підставі підпунктів 54.3.1, 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, абзацу 1, 2 підпункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно частини 1 статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до приписів частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Приписами частини 8 статті 257 МК України встановлено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати); 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

При цьому, під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим (ч. 1 ст. 258 МК України).

Водночас, згідно частини 1 статті 260 МК України якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Згідно підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Приписами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України передбачено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

При цьому, норми пункту 120.1 статті 120 ПК України встановлюють, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що для проведення митного оформлення партії товару, за контрактом від 05.11.2014 №UA-005-2014 з компанією «DSM Nutritional Products Sp.z о.о.» (Польща), до Київської міської митниці ДФС подано заповнену відповідно до товаросупровідних документів митну декларацію № UA100010/2017/263 846 від 10.05.2017 року у митному режимі імпорту. Задекларований за кодом 2936 90 00 00 УКТ ЗЕД товар має опис «Вітаміни: Vitamins blend For layer № 435/9U (Вітамінна суміш для курей-несучек 435/9U) у формі порошку, арт. PL90033025 - 2000 кг. Являє собою суміш вітамінів па носії (крейда), сприяє нормалізації обміну речовин в організмі, позитивно впливає па продуктивність. Використовується у дозах 200 г корму (0,02%)».

10.05.2017 року за ініціативою посадових осіб КММДФС, з партії вантажу були відібрані проби (зразки) для подальшого проведення їх експертного дослідження Департаментом податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України. В якості підстави направлення запитів до ДПМЕ ДФС зазначено «ст. 69, 356 МКУ, АС АУР 905-3».

За результатами дослідження експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень було складено висновок № 133 від 22.05.2017 року, в якому зазначено, що продукти № 3 (Pigs Grower 0.075 % premix) являють собою багатокомпонентні суміші для внесення в корми (дозування 0,075 % та 0,5 % відповідно), які містять у своєму складі вітаміни, мінеральні речовини, наповнювач та проби № 1 (Vitamins blend For layer № 435/9U) за визначеними показниками не протирічать опису продукту «Вітаміни: Vitamins blend For layer № 435/9U (Вітамінна суміш для курей-несучек № 435/9U)» у гр. 31 МД № UA100010/2017/263843, який являє собою суміш вітамінів (біологічно-активних речовин) та наповнювача (карбонат кальція, кремній) для внесення в корми тваринам (дозування 0,02 %), без вмісту крохмалю, глюкози (сиропу глюкози), мальтодекстрину (сиропу мальтодекстрину), молочних продуктів.

28.07.2017 року Київською митницею Державної фіскальної служби прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2017, в якому визначений код товару згідно УКТЗЕД: - продукту Vitamins blend For layer № 435/9U (Вітамінна суміш для курей-несучек № 435/9U): 2309 90 96 90 замість 2936 90 00 00.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказане вище судом встановлено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2018 року у справі №826/12339/17, яка набрало законної сили на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 року.

Разом з цим, в період судового оскарження рішення Київської митниці Державної фіскальної служби про визначення коду товару № КТ-UA-2017 від 28.07.2017 року відповідачем прийнято повідомлення-рішення від 16.02.2018 року №2, яким на підставі підпунктів 54.3.1, 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, абзацу 1, 2 підпункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн.

У відзиві на позовну заяву митниця наполягає, що обов`язок у позивача щодо подання додаткової декларації, у строки встановлені частиною 1 статті 260 МК України є абсолютним та не передбачає можливість його збільшення в залежності від настання певних обставин.

Суд проаналізувавши матеріали адміністративної справи вважає позовні вимоги необґрунтованими мотивуючи це наступним.

Так, як вже було зазначено судом вище, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

З вказаного слідує, що у випаду відсутності у декларанта точних відомостей про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку він може подати органу доходів і зборі тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим.

При цьому, у випадку подання тимчасової декларації зобов`язується подати до органу доходів і зборів додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Як стверджує позивач він не мав точних (достовірних) відомостей про товари задекларовані за тимчасовою декларацією, оскільки 10.05.2017 року за ініціативою посадових осіб митниці, з партії вантажу були відібрані проби (зразки) для подальшого проведення їх експертного дослідження Департаментом податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України, результати яких були покладені в основу рішення Київської митниці Державної фіскальної служби від 28.07.2017 року про визначення коду товару № КТ-UA-2017.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» стверджує, що саме внаслідок порушення відповідачем строків прийняття рішення, за результатами досліджень, останній і був позбавлений можливості вчинити дії у строки передбачені частиною 1 статті 260 МК України.

Згідно частини 2 статті 260 МК України оформлення органом доходів і зборів тимчасової митної декларації є випуском товарів у заявлений митний режим. Якщо під час митного оформлення товарів органом доходів і зборів бралися проби (зразки) цих товарів для проведення їх дослідження (аналізу, експертизи), випуск таких товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз), якщо вони не підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, може бути здійснений органом доходів і зборів за тимчасовою митною декларацією у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Тобто, приписи частини 2 статті 260 МК України, з урахуванням приписів частини 1 статті 260 МК України дають суду підстави вважати, що лише за наслідком проведення та оформлення органом доходів і зборів результатів дослідження (аналізу, експертизи) проб (зразків) товарів, що випущенні у вільний обіг за тимчасовою митною декларацією у декларанта з`являється об`єктивна можливість виконати вимоги частини 1 статті 260 МК України, а саме, за наявності точних відомостей про товари подати органу доходів і зборів додаткову декларацію.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що точні відомості про товари, які випущені у вільний обіг зафіксовані у рішенні Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 28.07.2017 року про визначення коду товару № КТ-UA-2017.

Між тим, в акті перевірки зазначено перелік документів, на підставі яких здійснено умовне завершення переміщення товару, які були подані для проведення процедур митного контролю, а саме: рішення від 28.07.2017 року № КТ-UA-2017, invoce від 04.05.2017 року, IM40EE від 05.05.2017 року №UA100010/2017/592979.

Також актом перевірки визначено дату до якої необхідно подати МД - 11.08.2017 рік.

Разом з цим, згідно пояснень контролюючого органу дата подання додаткової декларації була встановлено щодо товару «вітамінна суміш Vitamins blend For layer № 435/9U» за тимчасовою МД №UA100010/2017/263846 від 05.05.2017 року, який випущений у вільний обіг 10.05.2017 року.

Суд погоджується з доводами позивача щодо незрозумілості обставин, яким чином (з якої дати) відповідачем було обчислено строк подання додаткової декларації - 11.08.2017 року, оскільки з часу подання тимчасової декларації (05.05.2017 рік) до встановленого в акті перевірки строку (11.08.2017 рік) пройшло 99 календарних днів, робочих днів - 66, а з дати виписку товару у вільний обіг за відповідною тимчасовою декларацією (10.05.2017 рік) - 94 календарних днів та 66 робочих днів.

Однак, суд відхиляє твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» про наявність помилок в акті перевірки в частині дат подання тимчасової декларації, оскільки вказане не підтверджено в ході розгляду справи. Акт перевірки містить достовірні відомості в частині дат подання ТОВ Торговий дім «Світ-Агро» тимчасових декларацій.

Між тим, суд вказує, що дійсно у відзиві на позовну заяву відповідача міститься відмінна інформація в частині кінцевого строку подання додаткової митної декларації, у відзиві зазначено - 24.06.2017 рік, а в акті перевірки - 11.08.2017 рік.

Тобто, з урахуванням строку встановленого частиною 1 статті 260 МК України, в акті перевірки має місце помилка в частині визначення відповідної дати. Разом з цим, пояснення щодо зазначеного митним органом не надано.

Проте, суд вважає, що наведене не впливає на вирішення спору по суті, а обставини наявності встановлених судом розбіжностей не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення/відмову у задоволенні позовних вимог.

В даному випадку, на думку суду, ключовим аспектом при вирішенні даної адміністративної справи є встановлення безпосередньо дати з якої слід обраховувати строк встановлений частиною 1 статті 260 МК України. Обов`язок щодо подання додаткової декларації не ставилось під сумнів сторонами, однак зазначалося про відсутність точних відомостей про товари станом на сплив строку подання додаткової декларації до органу доходів і зборів.

Судом встановлено, що точні відомості щодо товару, який випущений у вільний обіг за тимчасовими деклараціями зафіксовані у рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 28.07.2017 року про визначення коду товару № КТ-UA-2017.

Тобто, рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 28.07.2017 року про визначення коду товару № КТ-UA-2017 і є тим документом, що визначає точні відомості про товари, які випущенні у вільний обіг.

Зазначене рішення отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» 11.09.2017 року, що не заперечувалося відповідачем.

Таким чином, на переконання суду, строк подання декларантом до органу доходів і зборів додаткової декларації мав би бути обчислений відповідачем з дати отримання позивачем точних відомостей щодо товару, який випущений у вільний обіг за тимчасовою декларацією, тобто з 11.09.2017 року.

З урахуванням наведеного, кінцевим строк подання декларантом до органу доходів і зборів додаткової декларації є 25.10.2017 рік включно.

Суд наголошує, що оскарження позивачем вищевказаного рішення у судовому порядку не зупиняє перебіг строку, встановленого частиною 1 статті 260 МК України для подання додаткової декларації до органів доходів і зборів.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2017 року в адміністративній справі №826/12339/17 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, твердження ТОВ «Торговий дім «Світ-Агро» в частині неправомірності включення контролюючим органом до акту рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 28.07.2017 року про визначення коду товару № КТ-UA-2017 є безпідставними, оскільки станом на час складання акту перевірки та прийняття спірного рішення, останнє не було скасовано в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 8 МК України митна справа здійснюється на основі принципів: 1) виключної юрисдикції України на її митній території; 2) виключних повноважень органів доходів і зборів України щодо здійснення митної справи; 3) законності та презумпції невинуватості; 4) єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України; 5) спрощення законної торгівлі; 6) визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності; 7) додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; 8) заохочення доброчесності; 9) гласності та прозорості; 10) відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Підпунктом 4.1.3 пункту 4.1 статті 4 ПК України визначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Таким чином, незважаючи на те, що відповідачем, на переконання суду, невірно визначено присічний строк подання додаткової митної декларації, в розрізі приписів частини 1 статті 260 МК України, склад допущеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» порушення, який передбачений нормами пункту 120.1 статті 120 ПК України наявний, а тому суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій, з огляду на що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Варто також зазначити, що при вирішення спору по суті судом враховується обставини того, що рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 28.07.2017 року про визначення коду товару № КТ-UA-2017 скасовано в судовому порядку, проте таке скасування не є свідченням про відсутність складу порушення.

В даному випадку, на думку суду, позивач мав вчинити дії щодо подання додаткової декларації органу доходів і зборів у строк, встановлений частиною 1 статті 260 МК України, з урахуванням відомостей визначених у рішенні Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 28.07.2017 року про визначення коду товару № КТ-UA-2017, а наділі, за наслідком скасування останнього, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» не було б позбавлено можливості звернутися до митного органу в порядку статті 43 ПК України про повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 73, 77-78, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, б. 96, офіс 2, ) до Київської міської митниці ДФС (03121, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, б. 8-а, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева