Справа № 360/2706/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року справа №360/2706/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 360/2706/19 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (далі КП «Лисичанськтепломережа», позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ГУ ДФС у Луганській області, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 16.04.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 59786 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 29893 грн. (а.с. 3-4).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 року зазначений позов задоволений: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 16.04.2019 року № , яким КП «Лисичанськтепломережа» зобов`язано сплатити суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 59786 грн. та штрафну санкцію у розмірі 29893 грн., всього на суму 89679 грн. (а.с. 116-119).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів посилався на те, що платником податків не надано рахунок, який був використаний для формування податкового кредиту за спожиті послуги з централізованого водопостачання на суму ПДВ 51776,74 грн. (а.с. 125-129).

Представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

КП «Лисичанськтепломережа», , зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 26.04.2019 року за № (а.с. 54).

Позивачем до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.03.2019 року № за лютий 2019 року, в якій до складу податкового кредиту віднесено суми податку на додану вартість в розмірі 59785,94 по контрагенту ІПН 97 ЛКСП «Лисичанськводоканал» (а.с. 45-46).

КП «Лисичанськтепломережа» як постачальник теплової енергії визначає дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом, що не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

22.07.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та КП «Лисичанськтепломережа» укладено договір № 2845076 про розрахунково-касове обслуговування (далі - договір) (а.с. 69-74).

Згідно пункту 4.1 договору при надходженні до Банку протягом робочого дня сум переказів на користь клієнта, їх зарахування на рахунки здійснюється в той самий день або в зазначену платником дату валютування.

05.12.2018 року між управлінням Державної казначейської служби України в м. Лисичанську Луганської області та КП «Лисичанськтепломережа» укладено договір № 227 про здійснення розрахунково-касового обслуговування, за яким орган казначейства відкриває клієнту бюджетні та небюджетні рахунок (рахунки) та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до вимог законодавства України та відповідно до умов цього договору (а.с. 75-77).

Відповідно до договору від 01.06.2010 року № 83 про послуги з центрального водопостачання та водовідведення, укладеного між Лисичанським комунальним спеціалізованим підприємством «Лисичанськводоканал» (далі ЛКСП «Лисичанськводоканал») та КП «Лисичанськтепломережа» (далі - КП «Лисичанськтепломережа»), ЛКСП «Лисичанськводоканал» зобов`язується постачати КП «Лисичанськтепломережа» питну воду та очищувати стоки, останній своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови даного договору (а.с. 78-85).

На виконання умов вказаного договору ЛКСП «Лисичанськводоканал» надав КП «Лисичанськтепломережа»: рахунок-фактура від 25.02.2019 року № 83/0219/1 за надані послуги з водопостачання та водовідведення, акт здачі-приймання виконаних робіт (отриманих послуг) від 25.02.2019 року № 83/0219/1 та довідку про спожиті послуги з централізованого водопостачання за період: з 29.01.2019 року по 25.02.2019 року (а.с. 13-15).

На виконання умов договору від 01.06.2010 року № 83 про послуги з центрального водопостачання та водовідведення, документів щодо сплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення КП «Лисичанськтепломережа» здійснено оплату у сумі 400000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.02.2019 року № 3 (а.с. 16).

22.04.2019 року головним державним ревізором інспектором відділу камеральних перевірок управління податків і зборів з юридичних осіб Лисичансько Попаснянського управління ГУ ДФС у Луганській області Шнітко С.М. на підставі п.п.19-1.1.1 та 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п.76.1 та 76.3 ст. 76 ПКУ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2019 року КП «Лисичанськтепломережа».

За наслідками камеральної перевірки складено акт від 22.04.2019 року № 368/12-32-50-05/13401321, згідно висновків якого дані камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2019 року КП «Лисичанськтепломережа» свідчать про порушення пункту 198.6 статті 198 розділу V ПКУ, що призвело до завищення податкового кредиту і відповідно до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на 59786 грн. Таким чином, збільшується сума ПДВ, яка за результатами декларації за лютий 2019 року підлягає сплаті платником податку до бюджету у сумі 59786 грн., відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ ПКУ (а.с. 7-8).

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 16.04.2019 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 на суму 89679 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 59786 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 29893 грн. (а.с. 5).

23.04.2019 року за № 1542 позивачем до ДФС України подано скаргу на податкове повідомлення рішення, яку залишено без задоволення рішенням від 20.06.2019 року 28222/6/99-99-11-04-01-25 (а.с. 9-12).

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт).

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу лише дотримання встановлених податковим законодавством умов та порядку проведення перевірок може бути підставою для висновку про законність перевірки. Невиконання процедурних вимог ПК України щодо призначення та (або) проведення контрольних заходів призводить до визнання перевірок (незалежно від їх виду) незаконними та відсутності правових наслідків таких.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Згідно пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично є юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України.

Законом України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни до Податкового кодексу України, відповідно до яких питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів можуть бути предметом камеральної перевірки з 01 січня 2017 року.

На підставі викладеного, з огляду на зазначені зміни, внесені до Податкового Кодексу України, у відповідача були наявні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати питання правильності формування позивачем податкового кредиту на підставі податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2018 року.

Відповідно до пункту 187.10 статті 187 ПК України платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

З аналізу наведених норм слідує, що підприємства, які застосовують касовий метод, датою виникнення права на податковий кредит за операціями з отримання товару (робіт, послуг) є дата списання коштів з його банківського рахунку незалежно від дати складення податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пункту 201.11 статті 201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є, зокрема, транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Таким чином, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної є саме рахунок, який виставляється платнику податку за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу.

Суд зазначає, що наявність рахунку, який виставляється платнику податку за послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, достатньо для надання права платнику податків для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору від 01.06.2010 року № 83 про послуги з центрального водопостачання та водовідведення, сплачено за надані послуги з водопостачання та водовідведення на підставі рахунку-фактури від 25.02.2019 року № 83/0219/1, який у розумінні вимог пункту 201.11 статті 201 ПК України є документом, на підставі якого платник податків набуває права на нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не вірно застосовано до спірних правовідносин вимоги пункту 198.6 статті 198 ПК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову шляхом визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2019 року № , яким КП «Лисичанськтепломережа» зобов`язано сплатити суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 59786 грн. та штрафну санкцію у розмірі 29893 грн.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 360/2706/19 за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 11 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова