Справа № 240/9917/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 листопада 2019 року м. Житомир справа №240/9917/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому за період з лютого 2018 року по січень 2019 року надбавку до пенсії за віком, як особі з інвалідністю 2 групи, учаснику бойових дій.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку у Андрушівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком. З 22.12.2016 йому встановлено другу групу інвалідності, довічно, внаслідок поранення (контузії) та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії. Вказує, що у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму збільшено пенсійні виплати інвалідам війни та учасникам бойових дій. У пенсіонерів зазначених категорій мінімальний розмір пенсійної виплати з урахуванням надбавок, доплат, підвищень, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлюється в відсотках від прожиткового мінімуму, в тому числі: інвалідам 2 групи 255%. До січня 2018 року він отримував пенсію з врахуванням вищевказаної доплати. З лютого 2018 року доплату було припинено, в зв`язку з прийняттям Житомирським ОВК рішення про вилучення посвідчення учасника бойових дій. На виконання рішення суду відновлено статус позивача учасника бойових дій та з лютого 2019 року поновлено доплату до пенсії, як особі з інвалідністю, внаслідок війни - учаснику бойових дій. Позивач вважає, що доплата до пенсії має бути відновлена з того періоду, з якого була припинена, тобто з лютого 2018 року.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 16.09.2019 клопотання відповідача задоволено, замінено Андрушівське об`єднане управління Пенсійного фонду України на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, на підставі довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААА №901354 від 28.12.2016 позивачу встановлено 2 групу інвалідності довічно (а.с.9).
Зі змісту довідки про розмір отриманої заробітної плати встановлено, що з лютого 2018 року по січень 2019 року позивач отримував пенсію в розмірах 1452-1497 грн, що свідчить про той факт, що доплата до пенсії як особі з інвалідністю 2 групи, учаснику бойових дій ОСОБА_1 не здійснювалась (а.с.10).
03 липня 2019 року позивач звернувся до Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про проведення доплат до пенсії з лютого 2018 року по січень 2019 року (а.с.11).
Вважаючи, що відповідачем допущено неправомірну бездіяльність та порушено права та законні інтереси, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Згідно з ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач є особою, якій встановлено другу групу інвалідності довічно у зв`язку з пораненням, контузією та захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби (а.с.9).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. За результатами оскарження, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнати протиправним та скасувати рішення комісії Житомирського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань щодо зарахування вислуги років окремих періодів військової служби у вигляді протоколу №2 від 06.02.2017.

Аналіз довідки про отримані суми пенсії ОСОБА_1 встановлено, що пенсійний орган за результатами винесеного рішення з лютого 2019 року відновив доплати до пенсії, оскільки у січні 2018 року позивач отримав пенсію в розмірі 1571,85 грн, тоді як у лютому 2019 року - 3817,35 грн.

Таким чином, відповідачем фактично визнано право позивача на отримання пенсії з доплатою, однак не нараховано таку доплату за минулий період. Так, вказана надбавка не виплачувалась позивачу з лютого 2018 року по січень 2019 року.

З метою реалізації свого права на отримання доплати за минулий період, позивач 03.07.2019 звертався до Андрушівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою (а.с.11).

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії чеку ПАТ "Укрпошта" №55 від 03.07.2019 позивачем вказана заява направлялась пенсійному органу поштовим зв`язком (а.с.12).

Зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що Андрушівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області припинено з 06.08.2019 за номером запису про припинення 5000773.

Тобто на момент звернення ОСОБА_1 із заявою від 03.07.2019 Андрушівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не було реорганізовано в Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, а тому позивач правомірно звернувся із заявою до територіального органу Пенсійного фонду.

Однак, жодних доказів надання відповіді на вказану заяву до матеріалів справи не надано.

Відповідно ч.6 ст.5 Закону України "Про звернення громадян" письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Приписами частини 1 статті 14 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Таким чином, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок об`єктивно і вчасно розглядати звернення громадян, а з урахуванням ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 суд дійшов висновку про наявність факту вчинення відповідачем протиправної бездіяльності.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

З огляду на наведене, з урахуванням встановленого факту наявності права у позивача на отримання доплати до пенсії, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому за період з лютого 2018 року по січень 2019 року надбавку до пенсії за віком, як особі з інвалідністю 2 групи, учаснику бойових дій.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, позивачем та наявними у матеріалах справи доказами доведено, а відповідачем не спростовано право позивача на отримання доплати до пенсії за вислугу років, у зв`язку з чим, позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 139, 242, 245, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) доплати до пенсії за віком, як особі з інвалідністю 2 групи, учаснику бойових дій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з лютого 2018 року по січень 2019 року доплату до пенсії за віком, як особі з інвалідністю 2 групи, учаснику бойових дій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва