Справа № 522/7090/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/7090/19
Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2019 року, прийняту у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одесі, повний текст ухвали складено 19.07.2019 року, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, треті особи: Публічне акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила скасувати та визнати протиправною постанову 09.04.2019 року ВП № 58235886 про передачу майна на зберігання іншому зберігачу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2019 року провадження по справі відкрито, призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з проведенням підготовчого судового засідання.

18 липня 2019 року від представника відповідача приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича адвоката Яковлевої Д.В., надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справу належить розглядати за правилами адміністративного судочинства у відповідному адміністративному суді з урахуванням предметної юрисдикції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2019 року заяву представника відповідача приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича адвоката Яковлевої Д.В. про закриття провадження у справі задоволено. Провадження у адміністративній справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2019 року, справу направити до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду по суті. Доводами апеляційної скарги зазначено, що підстав для закриття провадження у суду не було, що, на думку апелянта, вказує на незаконність ухвали та є підставою для її скасування.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем та третіми особами до суду не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом розгляду позовної заяви є оскарження постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу, яка була винесена приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г. В. при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса р.№3020 від 19.11.2018р., а не рішення суду у справах визначених пунктами 1-3 частини першої статті 20 КАС України.

Приймаючи ухвалу про закриття провадження у адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні повноваження щодо розгляду справи за правилами адміністративного судочинства місцевим загальним судом та закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо:

1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);

2) при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

3) після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

5) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу;

6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду;

7) справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, за правилами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли внаслідок примусового виконання за виконавчим документом - виконавчим написом нотаріуса. Учасником цих правовідносин є орган державної виконавчої служби, який уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень, а отже, спір має вирішуватися в порядку КАС.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 821/197/18.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції послався на п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, однак всупереч вимогам ч.1 ст. 239 КАС України, судом не роз`яснено позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що на спірні правовідносини поширюється юрисдикція адміністративних судів та даний спір повинен розглядатись окружним адміністративним судом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2019 року - скасувати і направити справу для розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.12.2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик