Справа № 160/5246/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року Справа № 160/5246/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної витконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанови щодо стягнення виконавчого збору,
Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевської Тетяни Миколаївни щодо стягнення виконавчого збору №56111841 від 10.04.2019р. по справі №804/8152/17 з примусового виконання виконавчого листа від 28.03.2018р., виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за заявою стягувача щодо припинення примусового виконання рішення 10.04.2019р. винесено відповідну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Отже, зобов`язання позивача припинені.
Ухвалою суду від 11.06.2019р. заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
29.07.2019р. позивачем подано заяву про усунення недоліків заяви.
Однак, недоліки в повному обсязі не усунуті.
Ухвалою суду від 31.07.2019р. позивачу продовжено строк для усунення недоліків заяви.
09.09.2019р. на виконання вимог вищезазначеної ухвали позивач надав заяву про усунення недоліків.
Проте, недоліки заяви, в повному обсязі не усунуті.
Ухвалою суду від 10.09.2019р. позивачу продовжено строк для усунення недоліків заяви.
25.11.2019р. позивачем до суду подано позовну заяву про усунення недоліків заяви.
Позивачем усунуті виявлені недоліки заяви шляхом надання позовної заяви.Ухвалою суду від 29.11.2019р. позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено її до розгляд у судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач не забезпечив участь повноважного представника у засіданні, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. З клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзив на позовну заяву не надав.
09.12.2019р. представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, яке судом задоволено.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, враховуючи пояснення представника позивача, при розгляді справи суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.01.2018р. у справі №804/8152/17 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_16 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
28.03.2018р. Дніпропетроовським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №804/8152/17, на підставі якого 05.04.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56111841, згідно якої боржником вказано Новомосковський районний відділ Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області.
У зв`язку з надходженням заяви стягувача про припинення примусового виконання рішення суду, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 10.04.2019р. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №56111841 на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону Україин «Про виконавче провадження».
Разом з тим, 10.04.2019р. державним виконавцем у межах того ж провадження ВП №56111841 прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, а саме: постановлено стягнути з Новомосковського районного відділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області виконавчий збір у розмірі 14 892грн. 00коп.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 40 Закону 1404-VIII передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.42 Закону №1404 кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення. (ч. 4 ст. 42 Закону 1404-VIII).
Приписами розділу VІ Інструкції передбачено, що постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1 - 4, 6, 7 і 9 ч. 1 ст. 37 Закону 1404-VIII, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 Закону 1404-VIII.
Тобто, виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно ст.39 Закону в розмірі 10 % від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Відповідно до п.21 Розділу ІІІ Інструкції у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.
При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.
Аналіз зазначених норм у сукупності дає підстави вважати, що стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови.
Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 ч.1 ст.37 Закону 1404-VIII, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 ч.1 ст.39 Закону 1404-VIII, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.
Тобто, виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду. Виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру. Навіть, наявність об`єктивних перешкод, що призвели до неможливості виконання рішення суду у добровільному порядку, не можуть розцінюватися як підстави для звільнення від сплати виконавчого збору.
У той же час, ст.15 Закону 1404-VIII визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Так, в ході судового розгляду справи встановлено, що 10.04.2019 року державним виконавцем у межах ВП №56111841 прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, якою постановлено стягнути з Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області виконавчий збір у розмірі 14 892грн. 00коп.
Однак, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної міграційної служби» від 15.06.2011р. №658, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області є територіальним органом Державної міграційної служби України.
Відповідно до пункту 7 Положення про Головне управління затвердженого наказом ДМС України від 14.02.2015р. №19, Головне управління здійснює свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні підрозділи, а також шляхом взаємодії з пунктами тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та центрами надання адміністративних послуг.
Відповідно до Положення про Новомосковський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області затвердженого наказом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 19.12.2018 № 154, Новомосковський РВ є територіальним підрозділом Головного Управління та не є юридичною особою відповідно до зазначеного Положення.
Відтак, Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не може бути стороною виконавчого провадження, оскільки не є юридичною особою.
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем вчинялись заходи з приводу заміни сторони (боржника) виконавчого провадження.
Таким чином, доводи відповідача щодо вчинення виконавчих дій у відповідності до вимог законодавства України при прийняті оскарженої постанови, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про протиправність такої постанови та наявності підстав для її скасування.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю та приймаючи до у ваги те, що в даній справі Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області діє в інтересах Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, який, у свою чергу є боржником у виконавчому провадженні та спір виник не з владних управлінських функцій позивача, суд приходить до висновку, що сплачений позивачем платіжним дорученням №6973 від 03.06.2019р. судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1 921грн. 00коп. підлягає поверненню.
Керуючись ст. ст.2, 9, 12, 47, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особв Відділу примусового виконання рішень Управління державної витконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанови щодо стягнення виконавчого збору - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення виконавчого збору від 10.04.2019 року ВП №56111841 у справі №804/8152/17 з примусового виконання виконавчого листа від 28.03.2018р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова