Справа № 280/5606/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 грудня 2019 року о/об 09 год. 15 хв.Справа № 280/5606/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дня звернення - 25.10.2019.

У позові зазначено, що ОСОБА_1 станом на 23.02.2018 має стаж роботи за вислугу років як працівник освіти 26 років 5 місяців 25 днів. 10.06.2019 позивач направив до Комунарського відділу обслуговування громадян Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя лист в якому просив надати інформацію про можливість призначення йому пенсії за вислугу років з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019. Листом від 24.06.2019 Комунарський відділ обслуговування громадян Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя повідомив позивача, що на сьогоднішній день не має законних підстав для призначення йому пенсії за вислугу років, оскільки наявного спеціального стажу недостатньо для призначення такого виду пенсії. Не погоджуючись із вищезгаданим листом, 25.10.2019 позивач звернувся до Комунарського відділу обслуговування громадян Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Проте, відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивача було повідомлено про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (на 11.10.2017) у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу 26 років 6 місяців (наявний стаж станом на 23.02.2018 складає 26 років 5 місяців 25 днів). Позивач не погоджується з даним рішенням відповідача та вважає його таким, що порушує його права на соціальний захист.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058 (надалі за текстом відзиву на позовну заяву - Закон №1058). Так, відповідно до п.2-1 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1058 передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788 (надалі за текстом відзиву на позовну заяву - №1788), пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже, до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди власного здоров`я і безпеки оточуючих. Відповідно до наданих документів позивача для призначення пенсії за вислугою років, встановлено, що її загальний стаж роботи становить 31 рік 5 місяців, з них стаж роботи працівника освіти становить 26 років 1 місяць станом на 11.10.2017. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (надалі за текстом відзиву на позовну заяву - Закон №2148) набрав чинності 11.10.2017. Абзацами першим та другим пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, в редакції Закону №2148, встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж необхідні для призначення такої пенсії. Пункт "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Законів України №213 від 02.03.2015 та №911 від 24.12.2015 передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на: 1 квітня 2015 року - не менше 25 років; 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців. Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_2 , за попереднім розрахунком, стаж роботи позивача за вислугу років станом на 23.02.2018 (день звільнення з посади) становить 26 років 5 місяців 25 днів. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі вищевикладеного, зазначаємо, що у відповідача відсутні правові підстави для призначення, нарахування та виплати пенсії за вислугу років з дня звернення, а саме з 25.10.2019, оскільки у ОСОБА_1 недостатньо спеціального стажу для призначення даного виду пенсії.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Паспорта громадянина України СА НОМЕР_3 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За матеріалами справи як позивач, так і відповідач не заперечують, що відповідно до Трудової книжки позивача НОМЕР_4 станом на 23.02.2018 позивач має стаж роботи за вислугу років як працівник освіти 26 років 5 місяців 25 днів.

25.10.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідачем було відмовлено у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, про що було інформовано позивача повідомленням від 05.11.2019 за №3379/02.5.

Конституційний Суду України у рішенні №2-р/2019 від 04.06.2019, зокрема, вирішив: 1) Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII. 2) Положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

На день звернення позивача за призначенням пенсії за вислугу років 25.10.2019 згідно з п.«е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (з урахуванням рішення Конституційний Суду України у рішенні №2-р/2019 від 04.06.2019) право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до абз.1, 2 п.16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Згідно з п.2-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 за №2148-VIII набрав чинності 11.10.2017.

Станом на 11.10.2017 була чинною наступна редакція п.«е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення": «Право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року».

За матеріалами справи станом на 11.10.2017 стаж роботи позивача за вислугу років як працівника освіти становить 26 років 2 місяці 12 днів.

Таким чином, станом на 11.10.2017 позивач не мав спеціального стажу роботи необхідного для призначення йому пенсії за вислугу років: позивач мав 26 років 2 місяці 12 днів; позивач повинен був мати 26 років 6 місяців.

Аналогічне застосування норм права здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 31.10.2019 у справі №280/2648/19.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача судових витрат з суб`єкта владних повноважень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 11.12.2019.

Суддя О.О. Прасов