Справа № 826/1174/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2019 року

м. Київ

справа №826/1174/16

адміністративне провадження №К/9901/11111/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року (колегія у складі суддів Саприкіної І.В., Аліменка В.О., Кучми А.Ю.)

у справі №826/1174/16

за позовом ОСОБА_1

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії .

І. РУХ СПРАВИ

1. 27.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" Брайко Станіслава з вимогами про:

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором;

- зобов`язання відповідача провести дії щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу, що знаходяться на рахунках банку та подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Енергобанк», як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2016 Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2016 у задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 апеляційну скаргу Позивача задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2016 скасовано та прийнято нову постанову, якою задоволено позов в повному обсязі.

4. 19.09.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.09.2016 було відкрито провадження у справі.

6. Скаржник заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.11.2016 було зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року у справі №826/1174/16 до розгляду справи Вищим адміністративним судом України.

7. У зв`язку із ліквідацією Вищого адміністративного суду України 29.01.2018 справу було передано до Верховного Суду.

8. Також Відповідач заявляв клопотання про розгляд справи за участі сторін, однак ухвалою від 09.12.2019 Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.01.2015 між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частини банківського вкладу відповідно до умов якого продавець передає, а покупець приймає у власність частину банківського вкладу, власником якого є продавець, та сплачує за неї обумовлену суму в строк та порядку, що визначені Договором.

10. Відповідно до п. 1.4 Договору у власність позивача була передана частина банківського вкладу у розмірі 9 200 Швейцарських франків, що є еквівалентом 162 306 грн 40 коп. за курсом НБУ, що діяв на момент підписання Договору.

11. 12.02.2015 на підставі Постанови Правління Національного банку України № 96 «Про віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладі фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.2015 № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» відповідно до якого з 13.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк».

12. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 11.06.2015 №370 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015 №115 про початок ліквідації Публічного акціонерного товариства "Енергобанк". Призначено уповноваженою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ільчука Олександра Павловича строком на 1 рік з 12.06.2015 по 11.06.2016.

13. 16.07.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду №136 від 14.07.2015 від виконання обов`язків уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" відсторонено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ільчука Олександра Павловича. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Брайка Станіслава Анатолійовича.

14. Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2015 позивач звернувся до Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ "Енергобанк".

15. Листом від 14.11.2015 №02-036-53620/15 позивача повідомлено про відсутність ОСОБА_1 в переліку вкладників, що був переданий до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

16. Позивач із зазначеною позицією уповноваженої особи не погодився, вважав, що його права та охоронювані законом інтереси порушені, атому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що ОСОБА_1 сам з Банком не укладав договору банківського вкладу та не вносив кошти готівкою у сумі 9 200 Швейцарських франків, що є еквівалентом 162 306 грн. 40 коп. до каси банківської установи ПАТ „Енергобанк", тобто позивач не є вкладником в розумінні статті 2 Закону № 4452, а тому положення вказаного Закону щодо порядку відшкодування коштів за договором купівлі-продажу частини банківського вкладу на нього не розповсюджуються.

18. Суд апеляційної інстанції не погодився з такими висновками та зазначив, що банківський вклад є самостійним об`єктом цивільних прав і може вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої за договором, зокрема, договором купівлі-продажу, або мати співвласників.

19. Таким чином, на підставі укладеного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 став співвласником банківського вкладу, на підставі та умовах, що визначені договором банківського вкладу, з визначеною часткою в розмірі 9 200 швейцарських франків. Тобто, до нього перейшов увесь комплекс прав як власника банківського вкладу, в тому числі і право вимагати повернення коштів.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. У касаційній скарзі Відповідач наголошує, що висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

21. Відповідач зазначає, що висновки судів стосовно того, що позивач є вкладником у розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є помилковими, оскільки позивачем придбано частину банківського вкладу, та як наслідок позивач не став саме вкладником ПАТ «Енергобанк».

22. На переконання відповідача, ця обставина свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум, що перевищують суми гарантованого відшкодування за проведеними операціями, а отже їх нікчемність.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає таке.

24. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за банківським вкладом (депозитом) у ПАТ "Енергобанк" за рахунок Фонду.

25. Законом №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

26. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

27. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

28. Згідно з положеннями пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу.

29. Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI передбачено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

30. Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

31. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

32. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

33. Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

34. Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.

35. Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

36. Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

37. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

38. Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

39. За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

40. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України встановлено, що підставою заміни кредитора у зобов`язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

41. Відповідно до частини першої статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

42. Системний аналіз положень Закону № 4452-VI дає підстави дійти до висновку про те, що через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

43. Отже, Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин:

1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних;

2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати;

3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн;

4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування;

5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників;

6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

44. Суд зазначає про те, що маючи документально підтверджені грошові вимоги до банку (боржника) щодо його грошових зобов`язань позивач стає кредитором цього банку.

45. Водночас кредиторські вимоги позивача, які ґрунтуються на договорі купівлі-продажу частини банківського вкладу, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування, які мають інше призначення і спрямування (відшкодування вкладникам коштів за їхніми вкладами).

46. При цьому, статусу вкладника фізична особа набуває лише у випадку укладення договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку, а також, якщо такі договори укладено на її користь. Набуття статусу вкладника у зв`язку з відступленням права вимоги за вкладом, заміни кредитора у зобов`язанні, що випливає із договору вкладу (рахунку, депозиту), чи придбання частини вкладу за договором купівлі-продажу, нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини, не передбачено.

47. Аналогічна позиція Верховного Суду відображена у постановах від 17.05.2019 у справі № 826/1179/16 та від 11.06.2019 у справі № 826/1169/16.

48. З огляду на вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій про те, що Позивач є вкладником банку, який отримав право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО, оскільки, жодна з обставин, з якими Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками, не існували, зокрема: на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у позивача не було банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; у позивача були відсутні на зазначеному банківському вкладі кошти разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.

49. Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

50. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року у справі №826/1174/16 скасувати.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2016 року у справі №826/1174/16 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб