Справа № 160/3594/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/3594/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника відповідача: Дудар Тетяни Леонідівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського кружного адміністративного суду від 03.07.2019 (головуючий суддя Бондар М.В., повний текст складено 15.07.2019)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), просила (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати протиправними дії відповідача щодо врахування при обчисленні пенсії в разі втрати годувальника з 19.11.2018 року ОСОБА_1 заробітної плати годувальника відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме за періоди: з 01.09.1987 року по 31.08.1992 року та з 01.07.2000 року по 31.01.2005 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у разі втрати годувальника з обчисленням її тільки із заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_2 за період з 01.11.1987 року по 30.11.1987 року (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати в розмірі 5,6), але не менше ніж 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , яку він отримував на момент смерті, з 19.11.2018 року;

- зобов`язати відповідача здійснити з 19.11.2018 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у разі втрати годувальника, обчисливши її тільки із заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_2 за період з 01.11.1987 року по 30.11.1987 року (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати в розмірі 5,6), але не менше ніж 50% пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , яку він отримував на момент смерті.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка ОСОБА_1 переведено на інший вид пенсії - у разі втрати годувальника та обчислено розмір пенсії у сумі 3261,53 грн. (50% пенсії померлого годувальника). Позивач зазначає, що при перерахунку пенсії по втраті годувальника їх було значно зменшено її розмір, оскільки розмір пенсії ОСОБА_2 станом на 01.07.2018 року становив 20529,30 грн. та виплачувався у розмірі 14350 грн. Отже, позивач вважає, що у неї є право на отримання 50% від розміру пенсії померлого годувальника.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що у разі призначення пенсії по втраті годувальника органом, що призначає пенсію здійснюється обчислення розміру пенсії за наявними матеріалами у пенсійній справі, у відповідності до вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 місяців до 1 липня 2000 року, та заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Отже, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що пенсія, у зв`язку із втратою годувальника призначається із заробітку годувальника чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті. Таким чином, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначене померлому годувальнику.

До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу доводи якого зводяться до того, що рішенням суду першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято обґрунтоване рішення.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечила, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Надала пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу. Суду також пояснила, що на час смерті ОСОБА_2 він отримав пенсію у розмірі 14350 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та з 19.11.2018 року отримує пенсію по втраті годувальника (померлого чоловіка ОСОБА_2 ) в розмірі 3774,19 грн.

04.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, у якій просила здійснити перерахунок пенсії в розмірі 50 % від основного розміру пенсії годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянуто заяву позивача та листом від 29.03.2019 року №2205/П-09 надано відповідь, у якій зазначено, що ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника з 19.11.2018 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 3774,19грн., що відповідає нормам пенсійного законодавства України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV, норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За змістом статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються такі пенсії:

а) трудові пенсії:

- за віком;

- по інвалідності;

- в разі втрати годувальника;

- за вислугу років;

б) соціальні пенсії.

Отже, нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено пенсії по втраті годувальника.

Згідно із статтею 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) була непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника та знаходилася на його утриманні, що зокрема, не заперечується відповідачем.

Так, пунктом "б" частини 2 статті 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до непрацездатних членів сім`ї віднесено, зокрема, дружину, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Статтею 9 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, серед іншого, призначається і пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 36 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Отже вказані норми кореспондуються з нормами частини 2 статті 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів апелячційної інстанції бере до уваги, що відповідно до частини 1 статті 37 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50% пенсії за віком померлого годувальника.

Матеріалами справи підтверджується, що пенсія за віком померлого годувальника ( ОСОБА_2 ) на день його смерті складала 14 350 грн.

Отже в силу частини 1 статті 37 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія позивача має скалами 50% від 14 350 грн., що дорівнює 7 175грн.

Саме в такій сумі (7 175грн.) позивач має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Тому в частині перерахунку пенсії позивача по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника - слід задовольнити.

Натомість, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що пенсія позивачки по втраті годувальника має похідний характер від пенсії самого годувальника, тому відсутні правові підстави для здійснення будь-якого перерахунку пенсії померлого годувальника, якщо годувальник за своє життя не оскаржив зміни внесені відповідачем в його пенсійні виплати.

Тому в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, Відповідач, приймаючи рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії позивача в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 (що становить 7 175грн.), діяв не послідовно, чим порушив принцип пропорційності можливого втручання в права позивача, та, зокрема, і принцип верховенства права, що негативно вплинуло не тільки на права позивача, а й на демократичні засади Української держави.

Вищезазначене є мотивом для часткового прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

У зв`язку з звільненням позивача від сплати судового збору (згідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»), судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 , починаючи з 19.11.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 , що становить 7 175грн., починаючи з 19.11.2018 року з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили 27.11.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 5 ч. 2 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 27.11.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 04.12.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова