Справа № 580/1789/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1789/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Скидан С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК"

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року

у справі №580/1789/19 (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК"

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області

про визнання протиправними та незаконними дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" (надалі - ТОВ "Одеська ЗТК", позивач) звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (надалі - ГУ ДФС у Одеській області, відповідач), в якому просить визнати протиправними і незаконними дії ГУ ДФС у Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ОЗТК" на підставі наказу ГУ ДФС у Одеській області від 13 лютого 2018 року № 939 в період з 03.06.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії ГУ ДФС у Одеській області, які полягають у їх вчиненні на проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ОЗТК" на підставі наказу ГУ ДФС у Одеській області від 13.02.2018 року № 939 з 03.06.2019 року є протиправними та не законними, оскільки станом на час їх здійснення до план-графіку проведення перевірок не вносилися жодні коригування щодо місяця проведення перевірки ТОВ "ОЗТК", зокрема про те, що перевірка має бути проведена в червні 2019 року.

Крім того, позивач зазначав, що на час звернення з даним позовом до суду ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2019 року від 16 травня 2019 року відкрито касаційне провадження по справі № 823/1196/18, в якій оскаржується наказ ГУ ДФС у Одеській області від 13 лютого 2018 року № 939 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ОЗТК", отже у відповідача не було правових підстав вчиняти жодних дій направлених на проведення такої перевірки в червні 2019 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що контролюючим органом було призначено планову перевірку відповідно до плану-графіку перевірок на 2018 рік, а фактично здійснено вихід на перевірку 03 червня 2019 року, при цьому до Наказу ГУ ДФС у Одеській області від 13.02.2018 № 939 не вносилися зміни.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідач не мав повноважень проводити перевірку позивача в червні 2019 року, оскільки товариство ще з березня 2018 року має місцезнаходження та податкову адресу в місті Черкаси, а не в місті Одесі.

В судовому засіданні (в режимі відео конференції) представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції й прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги. Відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що на підставі плану-графіку документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік, затвердженого в.о. голови ДФС України М .В. Проданом 20.12.2017 року, ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ від 13.02.2018 року № 939 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ОЗТК".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" 12.03.2018 року звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Одеській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Одеській області від 13.02.2018 року № 939 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ОЗТК".

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року по справі №823/1196/18 у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" - відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року залишене без змін.

Отже, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року по справі №823/1196/18 набрало законної сили 11.03.2019 року.

Посадовою особою відповідача 03 червня 2019 року складено акт про недопуск до перевірки ТОВ "Одеська ЗТК", відповідно до якого зазначено, що посадовою особою відповідно до направлення від 28.05.2019 року № 3664/14-01 та наказу від 13.02.2018 року № 939 ГУ ДФС у Черкаській здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ "Одеська ЗТК" з метою проведення документальної планової перевірки позивача.

Після ознайомлення з направленням на перевірку від 28.05.2019 року № 3664/14-10 та вчинення посадовою особою запису в журналі перевірок представник позивача повідомила, що до перевірки товариства не допускає. Однією із причин недопуску є подальше оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 року по справі № 580/1789/19 до Верховного Суду.

Позивачем 03 червня 2019 року подано до ГУ ДФС у Черкаській області письмові пояснення до акту б/н від 03.06.2019 року про відмову від допуску до проведення перевірки ТОВ "ОЗТК", в яких позивач зазначив, що підставами недопоску до перевірки стали наступні підстави:

- в порушення ст. 77, 81 ПК України наказ про перевірку, який передбачає проведення перевірки в червні 2019 року та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки платником податків не було отримано в строки та порядку ПК України. Копію наказу та повідомлення про перевірку ревізором не було надано ТОВ "ОЗТК";

- ревізором в порушення ст. 21, 77 та 81 не надано доказів повноважень представляти ГУ ДФС у Одеській області. Службове посвідчення підтверджує право представляти лише ГУ ДФС у Черкаській області. Доказів того, що дану перевірку уповноважено проводити ГУ ДФС у Черкаській області також не надано;

- існує спір про право, оскільки дії і рішення органу ДФС оскаржуються в судовому порядку, а саме: справа Черкаського окружного адміністративного суду №823/1196/18 про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Одеській області від 13 лютого 2018 року №93 9 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ОЗТК" (код за ).

Ухвалою Верховного Суду від 16.05.2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Платника податків не включено до плану графіку проведення перевірок на червень 2019 року.

В направлені не зазначено передбачених Податковим кодексом України підстав проведення перевірки.

Вважаючи, дії відповідачів протиправними та незаконними під час проведення перевірки у 2019 році, позивач звернулася з даним позовом до суду за захистом порушених прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що намагання позивача уникнути планової документальної перевірки на підставі наказу ГУ ДФС у Одеській області від 13.02.2018 № 939 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ОЗТК", правомірність якого підтверджена судовими рішеннями, є перешкоджанням контролюючому органу здійснювати функції податкового контролю, визначені Податковий кодексом України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 77.1 статті 77 Податкового кодексу України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункту 77.6 статті 77 Податкового кодексу України).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - територіальні органи ДФС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах ІІІ-V цього Порядку.

Узгоджені відповідно до Порядку координації одночасного проведення планових перевірок (ревізій) контролюючими органами та органами державного фінансового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 жовтня 2013 року № 805, проекти планів-графіків на наступний квартал формуються територіальними органами ДФС не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційних систем ДФС.

Проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Річні плани-графіки не потребують узгодження з органами державного фінансового контролю.

Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа другого та третього місяця поточного кварталу засобами інформаційних систем ДФС.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.

Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Відповідальність за якість формування плану-графіка та його коригування, у тому числі якість відбору платників для перевірок на підставі встановлених ризиків у їх діяльності, розрахунок періоду перевірки, термінів проведення перевірки, періодичності включення платників податків до плану-графіка, виконання інших вимог, передбачених законом, покладається на територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).

Колегія суддів звертає увагу, що нормами податкового законодавства передбачені проекти планів-графіків на наступний квартал, річний план-графік та коригування планів-графіків планових перевірок.

Для з`ясування всіх обставин справи, судом апеляційної інстанції витребувано у відповідача докази про недопущення Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" до перевірки співробітників контролюючого органу в 2018 році.

Проте, станом на час розгляду справи в апеляційному порядку, відповідачем не виконано вимоги суду, а саме, не надано докази не допуску позивачем співробітників контролюючого органу до перевірки в 2018 році.

Положеннями пункту 44.5 статті 44, пункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України передбачені випадки перенесення проведення перевірки: пунктом 44.5 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що у разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків; пунктом 85.9 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

У справі, що розглядається, суд першої інстанцій встановив, що наказ від 13 лютого 2018 року №939 контролюючим органом реалізовано не було.

Колегія суддів звертає увагу, що незважаючи на те, що зміну дати початку проведення перевірки законодавчо не врегульовано, проте це не означає, що контролюючий орган позбавлений такого права і що таке перенесення неможливе.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, що позивачем оскаржено до суду дії контролюючого органу щодо прийняття наказу ГУ ДФС у Одеській області від 13.02.2018 № 939 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ОЗТК", за результатом судового розгляду Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 року залишено без змін рішення суду першої інстанції та підтверджено, що наказ від 13.02.2018 № 939 був прийняти контролюючим органом у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суди першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що до повноваження контролюючого органі не входить зміна (перенесення) дати початку проведення перевірки у разі встановлення обставин, які унеможливлюють проведення перевірки у визначений наказом строк.

Колегія суддів зазначає, наявність рішення контролюючого органу про призначення документальної планової виїзної перевірки, прийнятого на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством, зумовлює необхідність його реалізації у спосіб, не заборонений законом, шляхом прийняття наказу про продовження перевірки.

При цьому, за платником податків зберігається право перевірки дотримання контролюючим органом положень статті 81 Податкового кодексу України, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року по справі №820/2777/18 (адміністративне провадження N К/9901/65827/18).

Щодо доводів апелянта, що відповідач не мав повноважень проводити перевірку позивача в червні 2019 року, оскільки товариство, ще з березня 2018 року має місцезнаходження та податкову адресу в місті Черкаси, а не в місті Одесі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пункту 66.3 статті 66 ПК України у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків. Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

За змістом пунктів 10.1, 10.2, 10.13, 10.15 Порядку № 1588 проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків, є підставою для зміни обліку платника податків. У разі зміни місцезнаходження суб`єкта господарювання - платника податків сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється таким платником податків за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду. У такому разі до закінчення року платник податків обліковується в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що він є платником податків з наступного року.

Контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку разом з одним примірником повідомлення за формою № 11-ОПП, в тому числі після закінчення бюджетного періоду стосовно платників податків, визначених у пункті 10.13 цього розділу.

Колегія суддів приходить до висновку, що у разі зміни місцезнаходження підприємства, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків, адміністрування діяльності такого суб`єкта господарювання продовжує здійснюватися за неосновним місцем обліку (відповідачем у справі) до кінця бюджетного року.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, що позивач з 05 березня 2018 року має місцезнаходження та податкову адресу в місті Черкаси, а отже, відповідач не мав права видавати направлення на перевірку в червні 2019 році, оскільки бюджетний рік (2018) на момент виходу вже закінчився.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені апелянтом в апеляційний скарзі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу апелянта задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративного позову задовольнити.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Керуючись статями 9, 34, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" (18021, м. Черкаси, вул. Припортова, 42/1, оф. 56, ідентифікаційний код 39390495) - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" на підставі наказу ГУ ДФС у Одеській області від 13 лютого 2018 року № 939.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ідентифікаційний код 39398646) за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" (18021, м. Черкаси, вул. Припортова, 42/1, оф. 56, ідентифікаційний код 39390495) судовий збір за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст. ст. 329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови складено 12 грудня 2019 року.