Справа № 160/10148/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Масенка Г.Є.
представника позивача Іванової Т.М.
представника відповідача 1 Подварченко М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю МОСТ-КІНО до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано про протиправність податкового повідомлення рішення та наявність підстав для його скасування, оскільки податкові накладні, які відображені в Акті перевірки та додатку до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не підлягали наданню отримувачу (покупцю) з підстав, встановлених ПКУ, тому жоден з контрагентів позивача, на його думку, не зазнав і не міг зазнати шкоди через невключения сум ПДВ до податкового кредиту. Крім того, позивач, посилаючись на положення ст. 120-1, п. 56.21 ст. 56 ПК України вважає себе звільненим від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в частині того, чи повинні такі податкові накладні одночасно відповідати двом умовам - не надаватися покупцю та складатися за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, чи недотримання строку реєстрації по податкових накладних, які не надаються покупцю, є самостійним винятком з правил по застосуванню штрафу, а отже рішення має бути прийнято на його користь.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи у судове засідання 18.11.2019 р. о 10:40 год.
14.11.2019 р. через канцелярію суду відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на законних підставах та не підлягає скасуванню, оскільки зазначені податкові накладні не є такими, що одночасно не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. А отже, на думку відповідача 1, підстави для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, за порушення ТОВ «МОСТ-КІНО» граничних строків реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутні.
У судове засідання 18.11.2019 р. представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Для повторного виклику учасників справи судове засідання відкладено до 10:00 год. 04.12.2019 р.
28.11.2019 р. через канцелярію суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, визначених у позові, а також додатково наводить положення сформованої судової практики, які на його думку підтверджують висновки про неможливість застосування штрафних санкцій за прострочення терміну реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу, адже в такому випадку не реалізується мета захисту будь-яких інтересів держави, суспільства або конкретних платників-контрагентів за операцією.
У судове засідання 04.12.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представник позивача вимоги позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп. 62.1.3 п. 6.2.1 ст. 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п. 75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МОСТ-КІНО» (ідентифікаційний код юридичної особи 41732157) зареєстровано як юридичну особу приватного права 13.11.2017 р., на час виникнення спірних відносин перебувало на податковому обліку в органах ДФС.
Зареєстровано платником ПДВ з 01.01.2018 р.
У зв`язку із встановленими порушеннями граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, до ТОВ «МОСТ-КІНО» застосований штраф у відповідності п.120-1.1 ст.120 ПК України.
Не погоджуючись з такими висновками відповідача 2, позивач подав заперечення до Акту перевірки на ім`я начальника Шевченківського управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області за вих.№31 від 13.09.2019 р., за наслідками розгляду яких податковий орган дійшов висновку про відповідність висновків, викладених в Акті перевірки, вимогам закону (лист «Про розгляд заперечення» від 24.09.2019 р. за №6543/04-36-51-30).
Не погоджуючись з таким визначенням податкових зобов`язань позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи питання про відповідність спірного рішення вимогам законодавства суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Відповідно до п. 14.1.60 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з п. 201.1, 201.7 ст. 201 ПК України у редакції, яка діяла станом на момент формування та виписки перелічених в акті перевірки податкових накладних за періоди з січня по травень 2017 року, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
За змістом норм п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, позивачем по суті не заперечується той факт, що ним були виписані та зареєстровані з порушенням граничних термінів реєстрації податкові накладні на загальну суму ПДВ 982124,57 грн., що в свою чергу також було встановлено контролюючим органом під час проведеної у серпні 2019 року камеральної перевірки.
Перелік таких несвоєчасно зареєстрованих позивачем в ЄРПН податкових накладних наведений в Акті перевірки та у розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до оспорюваного податкового повідомлення-рішення.
Достовірність та правильність наведених в таких Переліку та Розрахунку відомостей, а також безпосередньо розміри розрахованих контролюючим органом штрафів позивачем не заперечуються та спірних питань відносно наведеного під час розгляду справи не виникало.
Натомість, позивач заперечує наявність у контролюючого органу (відповідача) підстав для застосування штрафів, передбачених нормами пп. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, оскільки згідно доводів позивача, несвоєчасно зареєстровані в ЄРПН податкові накладні позивача є податковими накладними, що не надавались отримувачам (покупцям).
Суд не погоджується з такими висновками позивача з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, такі податкові накладні на загальну суму ПДВ 982124,57 грн. не були виписані за операціями, які звільнені від оподаткування та/або, які оподатковуються за нульовою ставкою, оскільки складені позивачем на неплатника,, про що ним зазначено у позові та визначено ставку ПДВ.
Приписами норм п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних /розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.
Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
Суд не приймає доводи позивача щодо неоднозначного тлумачення норм у спірних відносинах, оскільки зміст ст. 120-1 ПК України, на переконання суду, сформульований чітко і не допускає будь-якого двозначного трактування. Законодавець в даній статті виділив податкові накладні, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та податкові накладні, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів / послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст. 120 1 ПК України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів / послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Іншого податковим законодавством не передбачено.
Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 807/67/18, а також у постанові від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17, які, в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховуються судом при вирішенні даної справи.
Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що податкові накладні, вказані в акті перевірки, не відповідають критеріям податкової накладної, за порушення граничних строків для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, платник податку може бути звільнений від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, оскільки зазначені податкові накладні не є такими, що одночасно не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. На переконання суду, у податкового органу були наявні підстави для застосування до ТОВ «МОСТ-КІНО» відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України за порушення ТОВ «МОСТ-КІНО» граничних строків реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а підстави для звільнення від такої відповідальності відсутні.
Щодо доводів апелянта про необхідність врахування позиції судів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому, судом встановлено що справи наведені позивачем різні по суті спору, складу сторін та предмету дослідження.
Суд зазначає, що доводи позивача, покладені в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого правового підтвердження під час перегляду справи судом.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.
При цьому судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, наведені позивачем, не свідчать про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення, яке оскаржується. Відтак позов задоволенню не підлягає.
У відповідності до ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю МОСТ-КІНО до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Соборного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.
Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 грудня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 09.12.19 Суддя Згідно з оригіналом Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун