Справа № 826/17133/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Ключковича В.Ю. та суддів Безименної Н.В., Беспалова О.О., перевіривши матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.2019 р. у справі за позовом ТОВ «СВП Плюс» до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду від 25.03.2019 р. позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, 04.11.2019 р. (що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга), Офіс великих платників податків звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 р. у задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, а його апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутністю в ній доказу сплати судового збору у розмірі 5 286 грн та пропуском ним строку на апеляційне оскарження поряд з недоведеністю наявності підстав, визначених ч. 2-3 ст. 295 КАС України для його поновлення (звернення з апеляційною скаргою протягом 30 днів з моменту отримання копії оскаржуваного рішення/поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження), та надано 10-денний строк для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, перебіг якого починається з наступного дня з моменту отримання копії цієї ухвали, роз`яснено порядок їх усунення та наслідки, які застосовуватимуться до апеляційної скарги у разі невиконання вимог ухвали суду.

В ухвалі зазначено, що апелянт отримав копію повного тексту оскаржуваного рішення 28.03.2019 р. (а.с. 126 т. 1), проте звернувся з апеляційною скаргою 04.11.2019 р., в той час як останній день у розумінні ч. 2 ст. 295 КАС України для звернення з цією апеляційною скаргою припадав на 02.05.2019 р. (з урахуванням вихідних та святкових днів), і тим самим пропустив 30-денний строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення листа, яким апелянту була надіслана копія ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху, з отриманням якої пов`язується обрахунок 10-денного строку на усунення недоліків апеляційної скарги (ШКІ: 973), цю ухвалу апелянт одержав 20.11.2019 р., з огляду на що останнім днем для усунення недоліків цієї апеляційної скарги фактично є 02.12.2019 р.

04.12.2019 р. через канцелярію суду надійшла заява скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження/ продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги (вх. № 44126 від 04.12.2019 р.), в якій апелянт пояснює пропуск строку на апеляційне оскарження та мотивує необхідність продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги неможливістю вчасної сплати ним судового збору у зв`язку з виконавчими провадженнями відносно нього та, як наслідок, у зв`язку з безспірним списанням коштів за всіма рахунками та зупиненням операцій з бюджетними коштами за всіма рахунками.

Оцінивши доводи клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

З 16.03.2018 р. набули чинності зміни до п. 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - Порядок), відповідно до яких зупинення операцій по рахунках органами Державного казначейства України не є перешкодою для проведення такого платежу, як сплата судового збору.

Так, у відповідності до п. 25 Порядку безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку, крім платежів: за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України; із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору; за видатками спеціального фонду відповідного бюджету на оплату праці та нарахування на заробітну плату, придбання медикаментів, забезпечення продуктами харчування, оплату комунальних послуг та енергоносіїв; з рахунків із спеціальним режимом використання; за рахунок позик/грантів за міжнародними договорами; у випадку, встановленому абзацом другим пункту 30 цього Порядку.

Таким чином, починаючи із 16.03.2018 р. Офіс великих платників податків ДФС мав можливість сплачувати судовий збір навіть у разі зупинення операцій на рахунках відповідно до листів органів Державної казначейської служби України.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку (аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 31.01 2019 р. у справі № 826/18342/16).

Крім цього, суд також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Пономарьов проти України», відповідно до яких, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Суд вважає, клопотання скаржника не підлягає задоволенню також в частині продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.298 КАС України та ч.2 ст.169 КАС України строк усунення недоліків апеляційної скарги не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Відтак, апелянту було судом надано максимальний строк, визначений КАС України для усунення недоліків апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, станом на 10.12.2019 р. недоліків апеляційної скарги Офісу великих платників податків ДФС, які слугували підставою для залишення її без руху (звернення з апеляційною скаргою з пропуском строку, встановленого ст. 295 КАС України, відсутність доказу сплати судового збору), не усунуто, а саме: не надано належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин (які об`єктивно унеможливлювали вчасне звернення) його пропуску та доказу сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 286 грн.

Поряд з цим, судом встановлено, що апелянт, отримавши копію повного тексту оскаржуваного рішення 28.03.2019 р. (відповідно до а.с. 126 т.1), і маючи таким чином після ознайомлення з його мотивувальною частиною можливість викласти, у чому на його думку полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та застосування норм права судом першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою 04.11.2019 р., тобто через 7 місяців з моменту отримання копії такого рішення, в той час як останній день у розумінні ч. 2 ст. 295 КАС України для звернення з цією апеляційною скаргою припадав на 02.05.2019 р., і тим самим пропустив 30-денний строк на апеляційне оскарження.

При цьому, заявлене скаржником при поданні апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване посиланням на норми ч. 2 ст. 295 КАС України із зазначенням, що апелянт має право на поновлення пропущеного строку якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту судового рішення та вказівкою на факт прийняття оскаржуваного рішення у порядку письмового провадження, - не було розцінено судом як таке, що підлягає задоволенню.

Так, судом було зазначено, що з матеріалів справи чітко простежується, що апелянт звернувся з апеляційною скаргою через сім місяців з моменту вручення йому копії оскаржуваного рішення (28.03.2019 р. - отримав копію оскаржуваного рішення відповідно до а.с. 126 т.1; звернувся з апеляційною скаргою - 04.11.2019 р.), що свідчить про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 2 ст. 295 КАС України. При цьому, суд вказав, що апелянтом не обґрунтовано також наявності підстав для поновлення такого строку в порядку ч. 3 ст. 295 КАС України, а саме: не наведено жодних істотних причин, які об`єктивно (через незалежні від нього обставини) перешкоджали його вчасному зверненню з апеляційною скаргою та свідчили б на користь наявності підстав для поновлення такого строку, і що таке поновлення не суперечитиме в конкретному випадку принципу правової визначеності.

Не надано скаржником належного обґрунтування поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, як і доказу сплати судового збору і на виконання вимог ухвали суду про залишення його апеляційної скарги без руху від 15.11.2019 р., якою було роз`яснено порядок усунення недоліків апеляційної скарги, а також зазначено про наслідки, що застосовуватимуться до апеляційної скарги у разі невиконання вимог ухвали суду, зокрема в частині, що стосується пропуску строку на апеляційне оскарження.

Оскільки, станом на 10.12.2019 апелянтом недоліків апеляційної скарги не усунуто, а саме: не надано належним чином обґрунтованої заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не сплачено судовий збір у розмірі 5 286 грн, - це є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що апелянт, пропустивши строк на апеляційне оскарження, станом на 10.12.2019 р. зазначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 р. недоліків апеляційної скарги не усунув, а саме: не надав належного обґрунтування поважності причин пропуску такого строку та не сплатив судовий збір, - це є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд , -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.03.2019 р. у справі за позовом ТОВ «СВП Плюс» до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України разом із доданими матеріалами - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Су

Суддя-доповідач Ключкович В.Ю.

Судді Безименна Н.В.

Беспалов О.О.