Справа № 461/8738/19
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8738/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Грема Івана Володимировича, Управління безпеки міста Львівської міської ради, за участю третьої особи Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів. Свої вимоги обґрунтував тим, що 29 жовтня 2019 р. інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Гремом І.І. відносно нього було складно постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП. У постанові поліцейським зазначено, що позивачем було здійснено зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим створено перешкоди дорожньому руху.

Позивач зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з наступних підстав. Під час винесення постанови, інспектор не ознайомив позивача зі змістом статті 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, не роз`яснив право на професійну правничу допомогу. Зазначив, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують порушення ним правил дорожнього руху.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Позивач подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ43805 від 29 жовтня 2019 року, складеної інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Гремом І.В. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 29 жовтня 2019 р., о 12 год. 13 хв., у м.Львові на вул. Дудаєва, 5, водій ОСОБА_1 , здійснив зупинку транспортного засобу «Volkswagen Bora», номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинка заборонена», що створює перешкоду дорожньому руху, чим порушив п.п. 8.4в, 33.3.34 Правил дорожнього руху (далі ПДР) /а.с. 6/.

Відповідальність за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) настає у виді штрафу за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 8.4в заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно ПДР України, знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Як встановлено матеріалами справи, автомобіль позивача був запаркований на вулиці Дудаєва, 5 у м.Львові. Встановлено, що по правій стороні вулиці встановлений знак 3.34 ПДР України "Зупинку заборонено", який згідно ПДР діє до найближчого перехрестя. Транспортний засіб здійснив зупинку по правій стороні вулиці за перехрестям, тобто на тій частині дороги, де дія цього знаку припиняється. Інших заборонних знаків про зупинку чи стоянку на цьому відрізку дороги не було встановлено. Відтак, позивач здійснив зупинку свого автомобіля не в зоні дії знаку 3.34 ПДР України.

На думку суду, інспектор з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Грем І.В. під час винесення оскаржуваної постанови невірно з`ясував зміст п.3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР України, що стало причиною винесення оскаржуваної постанови.

Склад адміністративного правопорушення обов`язково має містити наступні ознаки: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, відсутність складу адміністративного правопорушення, в силу п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В той час судом встановлено відсутність діяння у формі порушення правил зупинки, тобто відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП.

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення та закрити справу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що КАС України не надає повноважень судді визнавати рішення суб`єкта владних повноважень протиправними, а тому в цій частині вимог позову необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до частково задоволення.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ43805 від 29 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, справу закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: інспектор з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Грем Іван Володимирович, 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1.

Управління безпеки міста Львівської міської ради, 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, .

Третя особа: Львівська міська рада, 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д. Фролова