Справа № 200/12056/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 р. Справа№200/12056/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Льговської Ю.М.,

секретаря судового засідання Перової В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Хомяк Е.А.,

від відповідача - Ярової С.Е,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (далі позивач, ПрАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № 000034516 від 20 вересня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 4 065 696 гривень.

У судовому засіданні представник позивача, уточнивши вимоги позовної заяви, просив суд позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № 000034516 від 20 вересня 2019 року.

Позовні вимоги вмотивовані доброчесністю позивача як платника податків. Позивач підкреслює, що чинне законодавство не пов`язує право платника на податковий кредит з повнотою відображення його контрагентами у своїй податковій звітності відповідних господарських операцій, з фактичною сплатою податків до бюджету, із дотриманням ними законодавчо встановлених умов здійснення господарської діяльності тощо.

Крім того, позивач зазначає, що висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій з контрагентами протиправно ґрунтуються на даних, що містяться в податкових базах, та з огляду на довідкову інформацію, надану іншими податковими органами, що, в свою чергу, не є належними доказами в розумінні податкового законодавства, якими б встановлювались певні обставини, зокрема щодо наявності правопорушень з боку позивача, без дослідження первинних документів контрагентів, без залучення суб`єктів господарювання до зустрічної звірки тощо. Окремі відомості, зазначені відповідачем взагалі, на думку позивача, спростовуються офіційними та загальнодоступними даними, розміщеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 20 листопада 2019 року. Витребувано від відповідача докази правомірності підстав та порядку проведення перевірки та правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

06 листопада 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області надано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано доводами, викладеними в акті перевірки. Відповідач просив відмовити у позові, оскільки заперечує право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість з огляду на відсутність такої умови як реальності постачання товару позивачеві TOB «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД».

12 листопада 2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в якому вказував на те, що доводи відзиву фактично дублюють висновки акта перевірки, та в якому навів приклади судової практики щодо спірних відносин.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 04 грудня 2019 року.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 10 грудня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову. Представник відповідача просив у позові відмовити.

10 грудня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

З 08 серпня 2019 року по 21 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності ПрАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками TOB «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП» за січень 2019 року, ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД» за лютий 2019 року, за результатами якої складено акт від 29 серпня 2019 року № 889/05-99-14-17/00191721.

Актом перевірки встановлена нереальності постачання товару позивачеві TOB «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД» та порушення за цих обставин пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85, підпункту «а» пункту 198.1, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, позивач 06 вересня 2019 року звернувся до контролюючого органу із письмовими запереченнями, за результатами розгляду яких, висновки, викладені в акті перевірки, були залишені без змін (лист відповідача від 17 вересня 2019 року отримано підприємством засобами поштового зв`язку 27 вересня 2019 року).

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 20 вересня 2019 № 000034516 про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем на податок на додану вартість на суму 4 065 696 гривень, де 2710464 грн податкового зобов`язання та 1355232 грн штрафних (фінансових) санкцій, застосованих на підставі підпункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положення пункту 198.6 статті 198 ПК України передбачають, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз зазначених вище положень ПК України свідчить про те, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких умов:

наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість);

фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця;

наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності;

документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання;

наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов`язкові реквізити).

Із акта перевірки вбачається, що відповідач заперечує право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість з огляду на відсутність такої умови як реальності постачання товару позивачеві TOB «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД».

Суд зазначає, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

1) неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг,

2) нездійснення особою, яка значиться виробником товару (у цій справі постачальником товару), підприємницької діяльності,

3) відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів,

4) облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій,

5) здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Із акта перевірки вбачається, що відповідачем приводяться доводи, які зазначені вище у пунктах 2, 5. Відповідач також посилається на обставини, вказані в пункті 3, але ці обставини встановлені щодо контрагентів позивача, а не самого платника податків.

Зокрема, доводи відповідача щодо здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які фактично не поставлялися позивачеві TOB «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД», ґрунтуються на наступному.

По-перше, за даними акта перевірки встановлений аналізом відомостей щодо податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, ланцюг здійснення операції: ПрАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» - TOB «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП» - ТОВ «ДЕНТОН ТРЕЙДІНГ» - ТОВ «ІНТЕР БІЛДІНГ» - ТОВ «АГРОМАРКЕТ ПЛЮС» перервався, оскільки встановлено відсутність відомостей щодо здійснення операції з придбання ТОВ «АГРОМАРКЕТ ПЛЮС» товару, реалізованого у подальшому позивачеві.

Крім того, за даними акта перевірки встановлений аналізом відомостей щодо податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, ланцюг здійснення операції: ПрАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» - ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД» - ТОВ «ЮНАЙТЕДКОМПАШ» перервався, оскільки встановлено відсутність відомостей щодо здійснення операції з придбання ТОВ «ЮНАЙТЕДКОМПАШ» товару, реалізованого у подальшому позивачеві.

При перевірці правомірності таких доводів відповідача суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 815/6105/17, відповідно до яких «Верховний Суд неодноразово зазначав, що непідтверження операцій за ланцюгом постачання, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом не є свідченням нереальності господарських операцій за умови її підтвердження іншими належними і допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку».

Судом встановлено, що постачання прес-форм за договорами поставки № ЮР-43/19 від 15 січня 2019 року, № ЮР-75/19 від 18 лютого 2019 року, які використані позивачем у своїй господарській діяльності, підтверджується наступними первинними документами: договорами, специфікаціями та додатковими угодами до них, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, витягами з журналу реєстрації довіреностей, прибутковими ордерами, вимогами на відпуск запчастин з матеріального складу в комору РМЦ, актами списання отриманих деталей прес-форм для використання у виробництві вогнетривів, платіжними дорученнями.

Видані контрагентами позивача документи бухгалтерської звітності щодо правовідносин, які виникли між ними та позивачем, є такими, що відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, факт поставки товару підтверджено належними та допустимими первинними документами.

По-друге, перевіркою встановлено невідповідність даних товарно-транспортних накладних фактичним обставинам, а саме, зазначення в графі «Відпуск дозволив» « ОСОБА_1 , підпис, печатка підприємства ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП», у той час як згідно з таблицею 5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» директор Бахолдін ОСОБА_2 звільнений 02 січня 2019 року наказом № 20190102/04.

При перевірці правомірності таких доводів відповідача суд враховує приписи частин першої, третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV, відповідно до яких, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

До позовної заяви позивачем додано витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП» станом на 15 січня 2019 року, 30 січня 2019 року та 05 березня 2019 року (на день укладення договору поставки та додаткової угоди до нього), відповідно до яких Бахолдін Д. ОСОБА_3 мав повноваження керівника ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП».

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти обізнаності щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП». Відповідачем доказів обізнаності позивача щодо цієї обставини не надано.

З огляду на це суд вважає, що обставини щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП» не можуть бути використані в цьому спорі відповідно до приписів чистини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV.

По-третє, висновки щодо нереальності поставки зроблені, виходячи з недоліків заповнення товарно-транспортних накладних, а саме в розділі «вантажно-розвантажувальні операції» відсутня інформація про час прибуття автотранспорту в пункт навантаження, час простою, час вибуття із пункту навантаження, час прибуття у пункт розвантаження, що унеможливлює визначення, скільки реального часу було витрачено на доставку вантажу до місця призначення, визначення вантажопідйомності, габаритності кузовів автомобілів, які зазначені у товарно-транспортних накладних.

Посилання відповідача на те, що товарно-транспортні документи складені з порушенням вимог законодавства, є неприйнятними, оскільки між позивачем та його контрагентами укладено не договори перевезення, а договори поставки, і саме щодо господарських операцій за вказаними договорами відповідачем зроблені висновки в акті перевірки. Товарно-транспортна накладна, подорожній лист, тобто документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

При перевірці правомірності таких доводів відповідача суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 821/995/17, відповідно до яких товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг. Наявність дефектів, допущених при оформленні товарно-транспортної накладної, не може свідчити про нереальність господарської операції з придбання товару в цілому за умови підтвердження такої операції іншими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Суд вважає, що виявлені відповідачем дефекти товарно-транспортних накладних не спростовують операції з поставки прес-форм, оскільки зафіксовані іншими належними та допустимими первинними документами.

По-четверте, висновки щодо нереальності поставки зроблені, виходячи з результатів аналізу даних інформаційної бази «Податковий блок», згідно з якими у ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД» не виявлено основних засобів на підприємстві; в 1 кварталі 2019 в штаті працювало 0 осіб, сторонній трудовий ресурс не залучався, власні або орендовані складські приміщення відсутні, відсутні послуги зберігання, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху), відсутні дані, що підтверджували б придбання послуг з транспортування у інших суб`єктів господарювання.

Суд зазначає, що такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на даних, що містяться в податкових базах, без дослідження первинних документів контрагентів, без залучення суб`єктів господарювання до зустрічної звірки тощо, а тому є припущеннями відповідача щодо цих обставин.

Крім того, при перевірці правомірності таких доводів відповідача суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 826/17796/16, відповідно до яких «непідтверження операцій контрагентів за ланцюгом постачання, так само як і відсутність у контрагентів матеріально-технічних та трудових ресурсів, не є достатніми підставами для визнання операцій нереальними».

По-п`яте, висновки щодо нереальності поставки зроблені, виходячи з неможливості ідентифікувати реального виробника поставленого товару прес-форм, придбаних позивачем у ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД», та які були використані в подальшому в металургійній промисловості, оскільки до перевірки не було надано документацію, яка містить технічні характеристики придбаної продукції, гарантійні зобов`язання, назву виробника, паспорта якості, сертифікати відповідності; неможливості встановити вагу, габаритність виробів, що підлягали перевезенню; неможливості встановити за договором чи первинними документами відомостей щодо упаковки, її наявності та вартості.

Суд не погоджується з такими доводами, оскільки технічні характеристики прес-форм, що закуповувалися позивачем за договорами з його контрагентами визначені первісними документами, доданими до позовної заяви: специфікаціями, прибутковими ордерами, вимогами на відпуск запчастин з матеріального складу в комору, актами списання отриманих деталей прес-форм для використання у виробництві вогнетривів, які відповідають даним, зазначеним у видаткових накладних, податкових накладних.

Крім того, наявність чи відсутність окремих документів щодо якості певного товару (його технічних характеристик тощо) не може свідчити про реальність чи нереальність господарських операцій, у тому числі нівелювати право платника податків для їх використання для формування податкового кредиту.

Суд також приймає до уваги доводи позивача про те, що прес-форми не належать до основних засобів, отже, на них не заводяться інвентарні картки із зазначенням заводських номерів та паспортів.

По-шосте, висновки щодо нереальності поставки зроблені, виходячи з того, що продавці ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД» не здійснюють господарської діяльності та не знаходяться за місцем реєстрації.

Так, зокрема, задекларовані в накладних обсяги операцій з купівлі-продажу пресформ неможливі за відсутності основних засобів та трудових ресурсів (зокрема, всі працівники ТОВ «ТЕТРА ТРЕЙДІНГ ГРУП» звільнено 02 січня 2019 року). Крім того, за даними інформаційної бази «Податковий блок» підприємства, які задіяні в ланцюзі постачання: ТОВ «ДЕБІТОМ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ПІТЕР БІЛДІНГ», ТОВ «АГРОМАРКЕТ ПЛЮС» зареєстровані за однією юридичною адресою: м. Харків, вул. Свободи 7/9, але фактично їх місцезнаходження не встановлено.

Щодо другого контрагента, то в акті зазначено, що номенклатура товару податкових накладних, виписаних ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД» та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, свідчить про декларування діяльності з торгівлі пресформ, тобто діяльності, що характеризується, своєрідними фізичними властивостями товару, операції з якими потребують значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу. При задекларованих обсягах операції з купівлі-продажу пресформ неможливі за наявності у штаті підприємства однієї особи (директор, головний бухгалтер та засновник - одна особа) та відсутності основних засобів.

Вище судом зазначалось з посиланням на висновки Верховного Суду, викладених в постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 826/17796/16, що відсутність у контрагентів матеріально-технічних та трудових ресурсів не є достатніми підставами для визнання операцій нереальними.

Щодо реєстрації підприємств, які задіяні в ланцюзі постачання, за однією юридичною адресою, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 818/118/15, відповідно до яких «норми податкового законодавства не визначають місцезнаходження платника податку (контрагента) як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту».

По-сьоме, ТОВ «АДАМОВСЬКА ЛТД» сторона кримінального провадження.

Судом також встановлено, що на час проведення перевірки позивача та на час винесення оскарженого податкового повідомлення рішення вироків щодо контрагентів позивача судами винесено не було. Судом досліджено Єдиний державний реєстр судових рішень та встановлено, що в кримінальних провадженнях, де згадуються контрагенти позивача, про які йдеться в акті перевірки, та в кримінальних провадженнях, на які посилався відповідач при розгляді судом даної адміністративної справи, вирок суду не винесений.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з наведених положень КАС України, посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача, в межах яких органами досудового слідства вживають певні заходи процесуального характеру, і вирок судом ще не винесений, є неприйнятними, оскільки матеріали кримінальних проваджень в силу закону не встановлюють жодних обставин, які мають значення в адміністративній справі.

З огляду на наведене донарахування податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій є необґрунтованим, а спірне рішення неправомірним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що згідно з квитанцією позивачем сплачено судовий збір в сумі 19 210,00 грн.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 19 210,00 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000034516 від 20 вересня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 4 065 696 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (, місцезнаходження: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515) судовий збір у сумі 19 210 грн 00 коп (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок) на користь Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (, місцезнаходження: вул. Заводська, 1, смт. Володимирівка, Волноваський район, Донецька область, 85721).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська