Справа № 640/21238/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 грудня 2019 року № 640/21238/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАНРАЙЗ"

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " СПАНРАЙЗ " звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби (далі- відповідач), в якому, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.01.2018 р. №556369/41482988, №556370/41482988, №556371/41482988, №556372/41482988 про відмову у реєстрації розрахунків коригування №89, №90, №91, №92 до податкових накладних №3 від 02.10.2017 р., №5 від 03.10.2017 р., №15 від 06.10.2017 р., №32 від 24.10.2017 р.;

-зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання розрахунки коригування №89, №90, №91, №92 до податкових накладних №3 від 02.10.2017 р., №5 від 03.10.2017 р., №15 від 06.10.2017 р., №32 від 24.10.2017 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.12.2018р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Державна фіскальна служба України вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю " СПАНРАЙЗ " є платником податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2017р. між ТОВ " СПАНРАЙЗ " та ТОВ «ВІ ДЖІ ХОЛДИНГ» укладено договір поставки №5 (далі - Договір).

Покупець - ТОВ «ВІ ДЖІ ХОЛДИНГ» здійснив часткову оплату (передоплату) Позивачу по Договору згідно розрахунку №7 від 29.09.2017 р. 327 300,00 грн., в т.ч. ПДВ 54550,00 грн.

Позивач оформив та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на кожну часткову передоплату:

- податкову накладну №3 від 02.10.2017 р. на загальну суму 46 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 700,00 грн.;

- податкову накладну №5 від 03.10.2017 р. на загальну суму 39 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 6 500,00 грн.;

- податкову накладну №15 від 06.10.2017 р. на загальну суму 150 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25 000,00 грн.;

- податкову накладну №32 від 24.10.2017 р. на загальну суму 92 100,00 грн., в т.ч. ПДВ 15 350,00 грн.;

Проте, товар по рахунку №7 від 29.09.2017 р. Позивачем не відвантажувався.

Натомість, 07.12.2017 Покупець отримав від Позивача неоплачений товар по іншому рахунку №636 від 07.12.2017 р. згідно видаткової накладної №414 від 07.12.2017 р. на загальну суму 914 029,31 грн., в т.ч. ПДВ 152 338,22 грн.

Листами за вих. №24, №25, №26, №27 від 07.12.2017 р. Покупець попросив Позивача перезарахувати оплату по рахунку №7 від 29.09.2017 р. в рахунок оплати за неоплачений товар по рахунку №636 від 07.12.2017 р.

Відповідно, оскільки фактично відбулось розірвання угоди купівлі-продажу по рахунку №7 від 29.09.2017 р., позивач оформив розрахунки коригування до податкових накладних:

- розрахунок коригування №89 від 07.12.2017 р. до податкової накладної №3 від 02.10.2017 р.;

- розрахунок коригування №90 від 07.12.2017 р. до податкової накладної №5 від 03.10.2017 р.;

- розрахунок коригування №91 від 07.12.2017 р. до податкової накладної №15 від 06.10.2017 р.;

- розрахунок коригування №92 від 07.12.2017 р. до податкової накладної №32 від 24.10.2017 р.;

Однак, згідно отриманих квитанцій від 26.12.2017 року вищезазначені розрахунки коригування прийнято, але їхню реєстрацію зупинено у зв`язку із виявленими помилками, а саме: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Відповідно до пункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація РК зупинена. РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним підпунктом 3 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків».

В подальшому, рішеннями комісії Державної фіскальної служби України від 12.01.2018р. №556369/41482988, №556370/41482988, №556371/41482988, №556372/41482988 було відмовлено у реєстрації розрахунків коригування №89, №90, №91, №92 до податкових накладних №3 від 02.10.2017 р., №5 від 03.10.2017 р., №15 від 06.10.2017 р., №32 від 24.10.2017р.

Проте, як вважає позивач, надані ним документи доводять реальність господарських операцій та спростовують припущення відповідача про ризиковість операцій.

Крім того, на думку позивача, відповідач в оскаржуваних рішеннях не зазначив, які саме документи складені з порушенням чинного законодавства України, які вимоги чинного законодавства України були порушені позивачем при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Згідно п.201.7. ст.201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р. (далі-Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до пп.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії) (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 № 409, однак був чинним на момент прийняття спірних рішень).

Слід зазначити, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.

Таким чином, контролюючий орган був зобов`язаний у відповідних Квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація зазначених вище розрахунків коригування була зупинена у зв`язку з їх відповідністю, як зазначено ДФС України, підпункту 3 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

У Квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування вказано наступне: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Відповідно до пункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація РК зупинена. РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним підпунктом 3 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків».

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог податкового законодавства та пропозицій викладених у квитанції про зупинення реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних позивачем були надані документи, пояснення, якими підтверджується реальність здійснення операцій по відмовленим у реєстрації розрахункам коригування. Перелік наданих документів відповідає вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, що був чинний на час винесення квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішеннями комісії Державної фіскальної служби України від 12.01.2018р. №556369/41482988, №556370/41482988, №556371/41482988, №556372/41482988 було відмовлено у реєстрації розрахунків коригування №89, №90, №91, №92 до податкових накладних №3 від 02.10.2017 р., №5 від 03.10.2017 р., №15 від 06.10.2017 р., №32 від 24.10.2017р.

Слід зазначити про те, що форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 (додаток 2 до вказаного Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

В свою чергу, оскаржені рішення містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надано, не містять.

Крім того, податковим органом у рішеннях не зазначено, які саме порушення законодавства виявлені в документах, поданих позивачем.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18.

Отже, вказані рішення комісії про відмову в реєстрації розрахунків коригування №89, №90, №91, №92 не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а лише містить загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є: ненадання платником податку копій документів.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірних рішеннях, в чому саме полягають ці порушення.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановлено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотнє.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення комісії Держаної фіскальної служби України від 12.01.2018р. №556369/41482988, №556370/41482988, №556371/41482988, №556372/41482988 про відмову у реєстрації розрахунків коригування №89, №90, №91, №92 до податкових накладних №3 від 02.10.2017 р., №5 від 03.10.2017 р., №15 від 06.10.2017 р., №32 від 24.10.2017р. №864405/39338807 від 30.07.2018 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію розрахунків коригування, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (із змінами; далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

-прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

-набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

-неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки рішення комісії Держаної фіскальної служби України про відмову у реєстрації розрахунків коригування підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 р. № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування до податкових накладних датою їх фактичного надходження.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки фактично неправомірні дії та оскаржувані рішення вчинені Комісією Держаної фіскальної служби України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Держаної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.01.2018 р. №556369/41482988, №556370/41482988, №556371/41482988, №556372/41482988 про відмову у реєстрації розрахунків коригування №89, №90, №91, №92 до податкових накладних №3 від 02.10.2017 р., №5 від 03.10.2017 р., №15 від 06.10.2017 р., №32 від 24.10.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати розрахунки коригування №89, №90, №91, №92 до податкових накладних №3 від 02.10.2017 р., №5 від 03.10.2017 р., №15 від 06.10.2017 р., №32 від 24.10.2017 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАНРАЙЗ" (03191, м. Київ, вул. Дмитра Луценка, буд. 15; ) в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою їх фактичного надходження.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПАНРАЙЗ" (03191, м. Київ, вул. Дмитра Луценка, буд. 15; ) судові витрати у розмірі 8810,00 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій