Справа № 240/9168/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Житомир справа №240/9168/19

категорія 111030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Майстренко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Миськової О.В.

та за участю: представника позивача Луговського Ю.В.,

представника відповідача Домарацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" із позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 26.04.2019.

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" зазначає, що формування товариством податкового кредиту за наслідками господарських взаємовідносин з ТОВ "Акріс Логістік", ТОВ "Камоцці" та ФОП Демчук О.І ОСОБА_1 здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Ухвалою судді від 08.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" за правилами загального позовного провадження, а також призначено підготовче судове засідання у справі на 30.07.2019.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Грайф Флексіблс Україна". Зазначає, що за перевіряємий період - лютий 2019 року - було встановлено що ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" мало взаємовідносини з ТОВ "Акріс Логістік", ТОВ "Камоцці" та ФОП ОСОБА_2 Вказує, що ТОВ "Камоцці" виписано податкову накладну від 05.02.2019 №310 на загальну суму 5664,28 грн., в т.ч. ПДВ - 944,05 грн., в якій зазначено номенклатуру товару невідомого походження - KO2-QC20 ГТВ, що свідчить про її складення з порушенням п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Не визнає контролюючий орган і правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту за лютий 2019 року податку на додану вартість у сумі 3166,67 грн. за наслідками господарської операції з ТОВ "Акріс Логістік", оскільки дана податкова накладна незаконна складена як зведена.

Крім того, зазначає, що контрагентом позивача - ФОП ОСОБА_2 - надано послуги з монтажу екструдера по виготовленню поліетиленової плівки на дільниці №2 виробничого корпусу та облаштування навісу. Однак, у первинних документах (довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ - 3) та актах приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) зазначено "Генпідрядник - ФОП ОСОБА_2 ", субпідрядник - відсутній, що свідчить про те, що надання послуг мало здійснюватись саме ФОП ОСОБА_2 . Остання таких послуг особисто не надавала, а тому відповідач вважає, що TOB "Грайф Флексіблс Україна" не надано достатніх доказів реальності здійсненої операції, зважаючи на що формальна наявність у платника первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду, не є безумовною підставою для віднесення до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість.

Підготовче засідання, призначене на 30.07.2019, відкладено на 10.09.2019 у зв`язку з задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 03.10.2019.

Ухвалою суду від 03.10.2019 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду.

У судових засіданнях учасники процесу надали пояснення щодо своєї правової позиції.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, дослідивши та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що відповідачем проведено документальну виїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" () з питань правомірності декларування від`ємного значення та заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість по декларації з ПДВ за лютий 2019 року.

Перевіркою встановлено, що в порушення:

- п. 198.1, 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" завищено податковий кредит за лютий 2019 року на загальну суму 29258,27 грн.;

- п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" завищено суму від`ємного значення в декларації з ПДВ за лютий 2019 року на 29258,00 грн.;

- п. 200.4 "б" ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" завищено суму, заявлену до відшкодування в декларації з ПДВ за лютий 2019 року, на 29258,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 №, яким товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2019 року на 29258,00 грн.

Прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення пов`язано, зокрема, з висновком відповідача про безпідставне включення до складу податкового кредиту податку на додану вартість у сумі 3166,67 грн. на підставі податкової накладної від 28.02.2019 №4656, виписаної ТОВ "Акріс Логістік".

Щодо даного висновку судом встановлено, що ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" укладено договір поставки від 23.09.2014 №2488 з ТОВ "Акріс Логістик", відповідно до якого постачальник здійснює поставку товару "молоко пастеризоване". Поставка товару здійснюється протягом місяця та має ритмічний характер. ТОВ "Акріс Логістик" при складанні зведеної податкової накладної врахувало отриману попередню оплату, на яку, як вважає відповідач, має бути виписана окрема податкова накладна у загальному порядку.

Так, на початку лютого 2019 року у ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" була наявна дебіторська заборгованість на загальну суму 912,72 грн. (ПДВ - 152,12 грн.). Товариством 12.02.2019 було здійснено попередню оплату на користь ТОВ "Акріс Логістик" (платіжне доручення №2602) на загальну суму 19000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 3166,67 грн., а постачання товару здійснено протягом місяця на загальну суму 17893,50 грн., у т.ч. ПДВ - 2982,25 грн. ТОВ "Акріс Логістік" за лютий 2019 року, не враховуючи попередньої оплати, виписало зведену податкову накладну від 28.02.2019 №4656.

Пунктом 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця. У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця. Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що контролюючим органом правильно застосовано при проведенні перевірки зазначені приписи Податкового кодексу України, які дійсно свідчать про те, що зведена податкова накладна складається тільки за фактом постачання товару, а не за фактом здійснення попередньої оплати за товар.

У той же час, суд вважає, що порушення контрагентом позивача - ТОВ "Акріс Логістік" - вимог чинного податкового законодавства щодо порядку складення зведеної податкової накладної не може бути підставою для покладення на позивача відповідальності у вигляді виключення зі складу його податкового кредиту податку на додану вартість.

Так, для позивача діють правила, визначені у пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, відповідно до яких до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Отже, позивач, здійснивши оплату на користь ТОВ "Акріс Логістік" на підставі платіжного доручення №2602 на загальну суму 19000,00 грн., у т.ч. - ПДВ 3166,67 грн., правомірно включив до складу свого податкового кредиту зазначену суму податку на підставі отриманої від цього товариства та зареєстрованої у ЄРПН податкової накладної від 28.02.2019 №4656. Те, що контрагент позивача неправильно визначив її статус як зведеної, не може впливати на існування та реалізацію права позивача на формування свого податкового кредиту. Крім того, судом враховується, що відповідачем не надано доказів того, що помилка ТОВ "Акріс Логістік" призвела до будь-якого подвійного віднесення позивачем одних і тих самих сум податку до склад податкового кредиту Товариства.

Суд також вважає слушними аргументи позивача про відсутність у нього обов`язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як включати відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

А відтак, оскільки ці обставини не вплинули на правильність формування податкового кредиту ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" за наслідками господарських взаємовідносин з ТОВ "Акріс Логістік", суд не погоджується з висновками відповідача про відсутність у позивача права на включення податку на додану вартість у сумі 3166,67 грн. до складу податкового кредиту лютого 2019 року, зважаючи на що скасовує оскаржуване податкове повідомлення-рішення у цій частині.

У ході проведення перевірки також не було визнано право позивача на включення до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 944,05 грн. на підставі податкової накладної від 05.02.2019 №310, виписаної ТОВ "Камоцці", оскільки в ній некоректно зазначено номенклатуру товару - "K02-QC20 ГТВ" по одній із позицій (сума ПДВ по якій складає 41,41 грн.), що є порушенням п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Платіжним дорученням від 28.03.2019 №3126 було сплачено кошти за цей товар.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Правовий аналіз зазначеної норми свідчить на користь того, що запровадження вимог до форми податкової накладної має на меті зробити можливою ідентифікацію господарської операції, її учасників, зміст та суму податку, якою ця операція оподатковується.

А тому, зазначення відповідачем номенклатури товарів у вигляді лише її абревіатури "K02-QC20 ГТВ" не може бути визнано таким, що позбавляє податковий орган можливості ідентифікувати господарську операцію та створює перешкоди для адміністрування ним податку на додану вартість.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно було сформовано податковий облік з врахуванням податкової накладної від 05.02.2019 №310, виписаної ТОВ "Камоцці", а тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Проведеною перевіркою також встановлено, що у лютому 2019 року ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість у сумі 25147,27 грн., сформований на підставі податкових накладних, виданих ФОП ОСОБА_2 , а саме: від 31.01.2019 №10 та №12, від 05.02.2019 №8.

Контролюючий орган не визнає факт отримання позивачем послуг від ФОП ОСОБА_2 , оскільки надані послуги та роботи потребують значного обсягу трудових витрат, особистої участі персоналу, наявності спеціальних знань (фаху) працівників, високого рівня їх праці та не співвідносні з наявним у підприємця трудовим ресурсом. При цьому, відповідачем встановлено, що необхідні послуги із залученням сторонніх осіб за даними Єдиного реєстру податкових накладних ФОП ОСОБА_2 не придбавались. Відповідно до поданих звітів, даних ІС "Податковий блок" у ФОП ОСОБА_2 відсутні наймані працівники. Також, інші субпідрядники ФОП ОСОБА_2 не залучались для проведення зазначених робіт, що підтверджено податковою звітністю з ПДВ, в якій не зазначено факту взаємовідносини з платниками або неплатниками ПДВ щодо отримання відповідних послуг. У той же час, у первинних документах: довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ 3) та актах приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ 2В), зазначено "Генпідрядник ФОП ОСОБА_2 ", що свідчить про те, що надання послуг та виконання робіт мало здійснюватись однією особою ФОП ОСОБА_2 . Відповідно, послуги з монтажу екструдера та облаштування навісу об`єктивно не могли бути виконані особисто ФОП ОСОБА_2 .

Зважаючи на це, відповідач вважає, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Проведеним аналізом діяльності підприємств з ознаками фіктивності встановлено, що за допомогою фіктивних СГД, здійснюється незаконна діяльність, пов`язана з ухиленням від сплати податків підприємствами реального сектору економіки, шляхом відображення у податковому та бухгалтерському обліках взаємовідносин з такими СГД, тобто проведення безтоварних операцій.

Оскільки контролюючим органом встановлено неможливість фактичного надання послуг наявними у ФОП ОСОБА_2 трудовими ресурсами, ним зроблено висновок про нереальність надання послуг та виконання робіт саме ФОП ОСОБА_2 .

З цього приводу судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладено наступні договори про надання послуг:

- договір підряду від 26.12.2018 №26.12, предметом якого є монтаж екструдера для виготовлення поліетиленової плівки на дільниці №2 виробничого корпусу, за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154; загальна сума договору становить 700726,80 грн., в т.ч. ПДВ - 116787,80 грн.;

- договір підряду від 21.01.2019 №21.01, предметом якого є довиготовлення та монтаж металевого навісу на території ТОВ "Грайф Флексіблс Україна", за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 1/154; загальна сума договору становить 44883,60 грн., в т.ч. ПДВ - 7480,60 грн.

У довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2019 року від 05.02.2019, а також в акті №б/н приймання виконаних будівельних робіт від 05.02.2019 зазначено Генпідрядником - ФОП ОСОБА_2 (відповідно до договору підряду від 21.01.2019 №21.01; найменування об`єкта - довиготовлення та монтаж металевого навісу на території ТОВ "Грайф Флексіблс Україна").

У лютому 2019 року розрахунки за надані послуги проведено на загальну суму 44883,60 грн. За даний період відповідно до первинних документів надано послуг на загальну суму 44883,60 грн.

Відповідно до банківських виписок за період грудень 2018 - лютий 2019 розрахунки за надані послуги проведено на загальну суму 992408,40 грн.

У лютому 2019 року ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" включено до складу податкового кредиту по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2 податок на додану вартість у сумі 25147,27 грн.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 1 Закону №996-XIV визначено, що під господарською операцією слід розуміти дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно вимог статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Позивачем були оплачені надані ФОП ОСОБА_2 послуги та роботи, що не заперечується відповідачем, а відтак господарська операція з цим підприємцем беззаперечно призвела до змін в структурі активів Товариства, якими у рівній мірі також вважається і фактичне введення нового обладнання в експлуатацію.

Як було вже зазначено, згідно із пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість до від`ємного значення з цього податку та формування податкового кредиту з податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, сплачені в ціні товару (послуг) суми податку на додану вартість для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Вирішуючи питання про те, чи реально мала місце господарська операція позивача з ФОП ОСОБА_2 , судом були допитані свідки - ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Показаннями свідка ФОП ОСОБА_3 підтверджується факт особистого виконання ним робіт, що надавались Товариству з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна". Відповідно до його показань, такі роботи надавались ним разом з робітниками ТОВ "Житомирське спеціалізоване управління №35", а взаємовідносини з ФОП ОСОБА_2 базувались на усній домовленості з останньою, яка є його цивільною дружиною. Надання ним послуг від її імені було обумовлено необхідністю формування її страхового стажу.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є працівниками позивача, під час їх допиту пояснили, що екструдер дійсно встановлений на підприємстві і послуги по його встановленню надавались сторонніми особами у кількості до десяти чоловік, оскільки такі роботи не могли бути виконані засобами ТОВ "Грайф Флексіблс Україна".

ФОП ОСОБА_2 пояснила, що їй невідомі деталі господарських взаємовідносин з ТОВ "Грайф Флексіблс Україна", оскільки цими питаннями займався її чоловік - ОСОБА_3 .

У підтвердження обставин, стосовно яких дали покази свідки, позивачем були надані договори підряду, укладені ФОП ОСОБА_2 з ФОП ОСОБА_3 (від 07.12.2018 №04/1) та з ТОВ "Житомирське спеціалізоване управління №35" (від 07.12.2018 №03/1), на підставі яких фактично надавались послуги по монтажу екструдера та облаштування навісу.

Контролюючий орган, заперечуючи проти цих договорів, вказав на те, що примірник письмового договору, укладеного з ФОП ОСОБА_3 , відрізняється від тексту договору, наданого позивачем, а стосовно договору, укладеного з ТОВ "Житомирське спеціалізоване управління №35", директор останнього надав письмові пояснення від 14.05.2019, що ним жодні договори з ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" не укладались.

Суд враховує заперечення відповідача, однак не може визнати їх такими, що є визначальними для вирішення питання про правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за наслідками господарських взаємовідносин з ФОП ОСОБА_2 .

Так, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Покази свідка ФОП ОСОБА_3 беззаперечно підтверджують, що ним від імені ФОП ОСОБА_2 надавались послуги ТОВ "Грайф Флексіблс Україна", а відтак ФОП ОСОБА_2 фактично забезпечила виконання взятих на себе зобов`язань перед цим Товариством. Той факт, що вона забезпечила таке виконання за рахунок особистих відносин, не може впливати на право позивача щодо формування його податкового обліку за умови виконання ним усіх вимог Податкового кодексу України. Тим більше, що укладення трудового договору не є єдиним способом притягнення фізичних осіб до вчинення необхідних дій у процесі виконання робіт та надання послуг.

У свою чергу, відповідність діяльності ФОП ОСОБА_2 вимогам чинного податкового законодавства, а також законодавства про працю, не є предметом оцінки у даній справі.

Натомість, положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. А тому можливе порушення контрагентом позивача вимог податкового законодавства є підставою для його безпосередньої відповідальності.

Відтак, перевіривши доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції з ФОП ОСОБА_2 , суд не може визнати цю операцію такою, що не мала реального характеру, оскільки фактично послуги по монтажу екструдера та облаштуванню навісу були надані ТОВ "Грайф Флексіблс Україна", їх надання здійснювалось від імені ФОП Демчук ОСОБА_6 , яка сформувала свої податкові зобов`язання з урахуванням факту надання цих послуг, та виписала позивачу податкові накладні, на підставі яких останній у чіткій відповідності до норм Податкового кодексу України відніс суму податку на додану вартість у розмірі 25147,27 грн. до складу податкового кредиту Товариства.

Підсумовуючи викладене, суд вважає безпідставними висновки контролюючого органу про порушення позивачем правил формування податкового кредиту. Оскільки підставою для зменшення Товариству бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2019 року визначено саме незаконне включення до складу податкового податку на додану вартість у розмірі 25147,27 грн., яке не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, і відповідач не висловлював будь-яких інших заперечень щодо правильності розрахунку суми бюджетного відшкодування за спірний період, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Частинами першої та другої статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 №, яким товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2019 року на 29258,00 грн., не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 02.07.2019 №4088, Товариством під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 26.04.2019, яким товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2019 року на 29258,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Ю. Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" (вул. Промислова, 1/154, а/с 55, м. Житомир, 10025, ) судовий збір у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Майстренко

Повне судове рішення складене 09 грудня 2019 року