Справа № 540/1635/19
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1635/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Нікітенко А.В.,

за участю:

представників позивача - Івченка О.О., Крикливого С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Паритет" до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення № UA508000/2019/000051/2 від 01.07.2019,

встановив:

Обґрунтовуючи правову позицію ТОВ "Паритет" зазначило, що статтями 49, 51, 52, 53, 54 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Позивач вважає, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому, контролюючи правильність визначення декларантом митної вартості товарів, орган доходів і зборів зобов`язаний здійснити всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Підприємство стверджує, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним надано митному органу всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Посилаючись на наведене вище, позивач стверджує про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів.

Просить визнати протиправним та скасувати рішення Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів № UА508000/2019/000051/2 від 01 липня 2019 року.

Ухвалою від 08.08.2019 року у справі відкрите провадження та призначено підготовче засідання на 27.08.2019 на 14:00. 06.11.2019 закрито підготовче засідання.

23.08.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає з таких підстав. Декларантом обрано основний метод визначення митої вартості товару - за ціною товару щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України під митною вартістю товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту розуміється ціна, що була сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. Перевіркою поданих документів було встановлено наявність розбіжностей, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірним та відповідає вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

29.05.2019 року між ТОВ "Паритет" та компанією "BCAuto Encheres", Франція, укладено контракт № СН-UA-18/02/06 (далі-Контракт) №FV19014706 на постачання машин.

Відповідно до предмету контракту продавець зобов`язується передати у власність покупця товар: BMW serie 3 F30 LCI 316D 116 CH Business A, 85 RW/116 ch, 1995 cm3, 4 pts., 2017, VIN НОМЕР_1 , а покупець зобов`язується оплатити вартість товару на умовах передоплати та прийняти товар. Вартість контракту становить 9716,67 євро.

Товар, що поставляється за контрактом супроводжується рахунком фактурою.

На виконання умов Контракту Позивачем 31 травня 2019 року було сплачено Продавцю 9716,67 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 2 від 31.05.2019 року.

18 червня 2019 товар було доставлено в України (під митний контроль Львівської митниці ДФС України), а 27 червня 2019 року під митний контроль Херсонської митниці ДФС України).

01 липня 2019 року декларантом позивача товариством з обмеженою відповідальністю "БРОКЕРСЬКО-ЮРИДИЧНЕ АГЕНСТВО "ЕЛВІН" (скорочена назва ТОВ БЮА "ЕЛВІН") за договором про надання послуг митного брокера № 11/1 від 27.04.2018 року для митного оформлення Товару до митного посту "ХЕРСОН - ЦЕНТРАЛЬНИЙ" ХЕРСОНСЬКОЇ МИТНИЦІ ДФС (75100, Херсонська область, Олешківський район, м. Олешки, вул. Гвардійська, буд. 123) було подано митну декларацію UA508030.2019.004178 від 01.07.2019 року, відповідно до якої митна вартість Товару заявлена в розмірі 9716,67 євро, за ціною Контракту.

Разом з митною декларацією ТОВ БЮА "ЕЛВІН" також були надані наступні документи:

рахунок - фактура (інвойс) (Commercial invoice) FV19014706 від 29.05.2019 року;

сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR 1 (Movement ctrtificate EUR 1) А4009990 від 25.06.2019 року;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 2017 НОМЕР_2 від 20.03.2017 року;

банківський платіжний документ, що стосується товару №2 від 31.05.2019 року;

калькуляція транспортних витрат № 26/06-01 від 26.06.2019 року;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №FV19014706 від 29.02.2019 року;

договір про надання послуг митного брокера №11/1 від 27.04.2018 року;

інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів 4240303 від 18.06.2019 року;

висновок експертного дослідження Херсонського НДЕКЦ, 22/6541/4881, від 22.06.2019 року;

сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу UA.008.76458-19 від 19.06.2019 року.

Наявність вищезазначених документів при митному оформлені Товару за митною декларацією UA508030.2019.004178 від 01.07.2019 року підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508030/2019/00083 від 01 липня 2019 року.

Відповідачем 01.07.2019 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2019/000051/2.

Підставою для корегування визначено те, що декларантом, заявлено неповні відомості про митну вартість товару та недодані усі необхідні документи, а саме: висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, які б містили у якості порівняльної інформації відомості про вартості авто з максимально наближеними характеристиками; МД країни експорту; страхові документи.

Таким чином, відповідачем було скориговано та визначено митну вартість товару за резервним методом, відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі наявної у митного органу інформації, враховуючи пропозиції з продажу авто у країні експорту із мережі Інтернет www.mobile.de).

Рівень митної вартості складає 19 650 євро (19 500 євро - вартість ТЗ плюс 150 євро - витрати на транспортування).

На обґрунтування не застосування попередніх методів відповідач зазначає наступні причини:

основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу;

Другорядні:

за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;

за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;

на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості.

Застосувавши відповідні норми права, суд надає таку правову оцінку спірним правовідносинам.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

Як встановлено, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Суд критично оцінює висновки митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Так, рахунок-фактура від 29.05.2019 року містить вартість товару в розмірі 9716,67 євро; вартість контракту згідно з п.4.1 контракту від 29.05.2019 року №FV19014706 становить 9716,67 євро; платіжне доручення в іноземній валюті №2 від 31.05.2019 року містить суму в 9716,67 євро.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Посилання митного органу на дані Інтернет сайту www.mobile.de судом до уваги не приймається, оскільки відповідно до п.5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела довідкової інформації:

- спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС;

- спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку;

- інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів;

- інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару;

- інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи;

- інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС;

- цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- інформація отримана з мережі Інтернет.

При цьому з усього переліку джерел довідкової інформації, серед яких є висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством, відповідач обрав інформацію з мережі Інтернет.

Товариством надано повний пакет документів для підтвердження митної вартості товару, а тому митний орган мав змогу пересвідчитись у числових показниках вартості товару.

Відповідно до пп.6 п.2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується:

включення всіх витрат (складових митної вартості), зазначених у частині десятій статті 58 Кодексу;

включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;

наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі - ДМВ);

наявність арифметичних помилок у митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів;

наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах;

наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок);

наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

Лише після аналізу даної основної інформації митний орган може, при виявленні вищезазначених обставин, додатково використовувати довідкові джерела, наприклад інформацію з мережі Інтернет.

Проте довідкове джерело інформації не може превалювати над даними первинних документів.

Дані з мережі Інтернет є неналежним та недостовірним доказом, оскільки сторони не володіють мовою (німецька), якою ведеться наповнення сайту, а тому не має можливості, встановити інформацію щодо предмета доказування та дійсні обставини справи.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Як встановлено, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару у зв`язку із: неподання усіх необхідних документів, які підтверджують миту вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України використана наявна мережі Інтернет (www.mobile.de) інформація про продаж автомобілів, яка становить 19650 євро/шт (19500 євро вартість транспортного засобу та 150 євро витрати на транспортування).

У свою чергу Перелік витрат, що одразу не включені до вартості товару, та які необхідно додати до фактурної вартості для визначення митної вартості товару зазначено у ч.10 ст. 58 МК України. Під час декларування митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларант повинен надати документи, що підтверджують розраховану митну вартість (тобто складові митної вартості).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2 ґ).

Таким чином, суд вважає необґрунтованими наведені відповідачем підстави для коригування митної вартості товару.

Разом з тим, ненадання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості товару.

Правова позиція з даного питання викладена в постанові Верховного Суду у справі №804/16980/14, № 815/2013/15 та в інших рішеннях з цього питання.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 01.07.2019 року № UA508000/2019/000051/2 та наявність підстав для його скасування, відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст. 9, 139, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000051/2 від 01 липня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13 грудня 2019 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 108020200