Справа № 709/1975/19
Суддя: Кваша І. М.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
10 грудня 2019 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Кваші І.М.,
при секретарі судового засідання - Дем`яненко Н.М.,
за участі представника відповідача -2 Лисенка Р.С. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнобай адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Черкаській області Паршук І.А., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Черкаській області Паршук І.А., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивує позов тим, що 17 жовтня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Черкаській області Паршук І.А. винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення вимог п. 19.1 "а" Правил дорожнього руху України. Позивач вважає викладені в оскаржуваній постанові обставини необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та непідтвердженими доказами. Також вказує, що інспектор після зупинки транспортного засобу йому не представився, і не пред`явив службове посвідчення, що є порушенням вимог законодавства. Просив оскаржувану постанову скасувати, провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.
У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.
Інспектор Управління патрульної поліції в Черкаській області Паршук І.А. (далі - відповідач-1) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник Департаменту патрульної поліції (далі відповідач-2) Лисенко Р.С. в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що при винесенні постанови інспектором Паршук І.А. дотримано всіх вимог законодавства. Посилання відповідача на відсутність доказів вчинення правопорушення спростовував суперечливістю пояснень самого водія, що зафіксовано на відеозаписі. Спочатку водій зазначав, що перемикав дальнє світло фар на ближнє, а потім вказував, що транспортний засіб стояв на узбіччі, тому не було потреби перемикати світло фар. Інспектор після зупинки транспортного засобу представився, а службове посвідчення поліцейський має пред`являти лише на вимогу таких вимог не було, що вбачається з відео. Просив в задоволенні позову відмовити.
Виходячи з приписів ч. 3 ст. 268 КАС України суд ухвалив розглядати справу за відсутності нез`явившихся сторін.
Вислухавши представника відповідача-2, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази суд приходить до наступних висновків.
17 жовтня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Черкаській області Паршук І.А. винесено постанову серії ЕАК № 1637004 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту даної постанови позивач 17 жовтня 2019 року о 22-50 год. у с. Благодатне Золотоніського району на 12 км дороги Н16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "HYUNDAI TUCSON", д.н.з. НОМЕР_1 з ввімкненим дальнім світлом фар та не перемкнув його на ближнє при наближенні до транспортного засобу, що рухався попереду в попутному напрямку менш ніж за 250 метрів до нього, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України.
Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення
Оскаржуючи постанову позивач посилається на ту обставину, що після зупинки транспортного засобу інспектор йому не представився і не пред`явив службове посвідчення.
У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.
Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем-2, інспектор Паршук І.А. представився водію, назвавши своє прізвище, ім`я та по-батькові, вказавши посаду, повідомив його права. Службове посвідчення не пред`являв, однак таких вимог зі сторон ОСОБА_1 не було. А відтак, обгрунтування позивача в цій частині суд до уваги не приймає.
З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення вимог п. 19.1 «а» ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом з ввімкненим дальнім світлом фар водій не перемкнув його на ближнє при наближенні до транспортного засобу, що рухався попереду в попутному напрямку менш ніж за 250 метрів до нього.
У відповідності до пп. 19.1 «а» у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Тобто суть вказаного правопорушення не відповідає пункту ПДР, що зазначений в постанові.
Підпунктом 19.2 ПДР України визначено, що дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку.
За ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів
Представник відповідача-2 як у відзиві, так і в судовому засіданні вказував на наявність технічної помилки. Суд приймає до уваги такі обґрунтування відповідача, оскільки формулювання правопорушенняв постанові викладено чітко і зрозуміло, норму за якою водій притягується до адміністративної відповідльності вказано відповідну суті зазначеного порушення, стягнення призначено вірне.
Разом з тим слід зазначити наступне.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Відповідно потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.
За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту допущення позивачем порушення вимог
ПДР України, відсутнє також і посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.
Відповідачем під час оформлення матеріалів про адміністративне порушення не вжито будь-яких заходів з метою підтвердження належними та допустимими доказами в розумінні статті 251 КУпАП обставин спірної дорожньої-транспортної ситуації за участю позивача.
При цьому позивач, як вбачається з наданого відеозапису, заперечував обставини вчинення правопорушення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, спілкуючись з інспектором, зазначав про те, що ним не було допущено порушення вимог ПДР України.
Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення, складена за наслідками його розгляду відповідачем не може оцінюватися судом як доказ, оскільки заперечується позивачем.
Суд не вважає достатнім доказом вчинення правопорушення і пояснення водія на місці зупинки транспортного засобу, на що посилається представник відповідача.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідачем спростувань доводів позивача не наведено, як і не надано підтверджень щодо вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену органами Національної поліції, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд -
Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Черкаській області Паршук І.А., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕАК № 1637004 від 17 жовтня 2019 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Черкаській області Паршук І.А. про накладення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М.Кваша