Справа № 240/11433/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/11433/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гурін Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

5 листопада 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Левківської Л.І. від 7 серпня 2019 року про стягнення виконавчого збору ВП №50614838.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 8364,00 грн є протиправною, оскільки з часу відкриття виконавчого провадження ВП №50614838 і до дня повернення виконавчого документа, жодних виконавчих дій щодо його примусового виконання не вчинялось.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи, в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судове засідання, призначене на 11 грудня 2019 року прибув представник позивача, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Проти розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечував.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 11 грудня 2019 року не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Представником відповідача через відділ документального забезпечення суду було подано відзив на адміністративний позов вх. №29108/19. В якому останнім на обґрунтування відзиву зазначено, що виконавчий збір, це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. 24 березня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність боржнику добровільно виконати рішення суду до 10 березня 2016 року включно, а також зазначено пунктом 3 про стягнення з боржника виконавчого збору при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження за вих. №1888/11 від 25 березня 2016 року було направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням боржнику до виконання та стягувану до відома. 8 червня 2016 року державним виконавцем з метою перевірки виконання рішення суду було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів дружини боржника - ОСОБА_2 було встановлено, що боржник знаходиться в зоні АТО про, що складено акт державного виконавця. На адресу боржника направлялась вимога, також боржник викликався до ВДВС. Крім того, відповідачем у відзиві зазначено про те, що у зв`язку з тим, що у ході вчинення виконавчих дій, ВДВС встановлено, що виконавчий лист №2-316/10 від 4 жовтня 2010 року не підлягає примусовому виконанню, то 7 серпня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, та оскільки боржником виконавчий збір не було сплачено, державним виконавцем 7 серпня 2019 року винесено постанову ВП №50614838 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 8364,00 грн, з огляду на вказане вважає позов безпідставним. Крім того, у пункті 2 відзиву просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Зважаючи на викладене та керуючись приписами частини 3 статті 194, частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24 березня 2016 року на виконання до відділу із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження надійшов виконавчий лист №2-316/10, виданий 4 жовтня 2010 року Богунським районним судом м. Житомира про відновлення становища, яке існувало до порушення права шляхом звільнення приміщення квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., вивільнивши його від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від речей належних відповідачам та передавши ключі від вхідних дверей квартири виконавчому комітету Житомирської міської ради (а.с.52).

25 березня 2016 року керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення) державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50614838 в якій пунктом 2 зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду до 10 березня 2016 року, а також зазначено пунктом 3 про стягнення з боржника виконавчого збору при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження за вих. №1888/11 від 25 березня 2016 року було направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням боржнику до виконання та стягувану до відома (а.с.53-54).

8 червня 2016 року державним виконавцем з метою перевірки виконання рішення суду було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів дружини боржника - ОСОБА_2 було встановлено, що боржник знаходиться в зоні АТО про, що складено акт державного виконавця (а.с.57).

Того ж дня, на адресу боржника було направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано останнього виконати рішення суду у строк до 13 червня 2016 року (а.с.58).

9 червня 2016 року керуючись пунктом 3 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження (а.с.60).

1 березня 2019 року на адресу боржника рекомендованою кореспонденцією було направлено виклик, яким зобов`язано боржника з`явитися до відділу ДВС 18 березня 2019 року (а.с.63). На виклик державного виконавця боржник не з`явився.

У зв`язку з тим, що дружиною боржника - ОСОБА_2 до відділу ДВС було надано копію ордера №003059 від 3 березня 2017 року на жиле приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , виданого ОСОБА_2 виконавчим комітетом Житомирської міської ради, а також копію свідоцтва №64659 від 17 травня 2017 року про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , видане ОСОБА_2 Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради (а.с.64), 13 червня 2019 року за вих. №43997/13 на адресу Виконавчого комітету Житомирської міської ради державним виконавцем було направлено запит з метою отримання інформації про те, чи підлягає примусовому виконанню виконавчий лист №2-316/10 від 4 жовтня 2010 року (а.с.65).

26 червня 2019 року на адресу відділу ДВС з Виконавчого комітету Житомирської міської ради надійшла відповідь на запит від 13 червня 2019 року з якої вбачається, що власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 травня 2017 року, виданого управлінням житлового господарства Житомирської міської ради (а.с.66).

10 липня 2019 року державним виконавцем повторно на адресу Виконавчого комітету Житомирської міської ради було направлено запит з метою отримання інформації про те, чи підлягає примусовому виконанню виконавчий лист №2-316/10 від 4 жовтня 2010 року (а.с.67).

6 серпня 2019 року на адресу відділу ДВС з Виконавчого комітету Житомирської міської ради надійшла відповідь на запит від 10 липня 2019 року про те, що виконавчий лист №2-316/10 від 4 жовтня 2010 року не підлягає примусовому виконанню (а.с.68).

7 серпня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.69, 71).

Оскільки боржником виконавчий збір не було сплачено, державним виконавцем 7 серпня 2019 року згідно з статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова ВП №50614838 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 8364,00 грн (а.с.70).

Не погоджуючись із вказаною постановою державного виконавця та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірної постанови).

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 7 статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Отже, з наведених норм вбачається, що виконавчий збір це захід, що може бути застосований до боржника лише під час примусового виконання рішення, що підлягало виконанню та у зв`язку з проведенням виконавчих дій.

Судом встановлено, що рішення Богунського районного суду м. Житомира про звільнення приміщення квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., вивільнивши його від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було прийняте за позовом Житомирської міської ради.

Оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 стали власниками квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 травня 2017 року, то Житомирська міська рада відповідно втратила статус власника спірної квартири та стягувача у виконавчому провадженні, а саме виконавче провадження не підлягало виконанню.

Тому, стягнення виконавчого збору у ситуації, що склалася є протиправним, у зв`язку з чим суд задовольняє адміністративний позов.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул.Перемоги, 55, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Левківської Лідії Іванівни від 7 серпня 2019 року про стягнення виконавчого збору ВП №50614838.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін