Справа № 520/5462/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

05 грудня 2019 р.Справа № 520/5462/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційними скаргами Арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом Уповноваженої особи акціонерів публічного акціонерного товариства «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» Птаха Ігоря Миколайовича до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Арбітражний керуючий Безпалий Сергій Олександрович про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації, -

В с т а н о в и л а:

30.05.2019 року позивач уповноважена особа акціонерів публічного акціонерного товариства «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» Птах І.М. (далі уповноважена особа акціонерів ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» Птах І.М) звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними дії відповідача приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І., що полягають у внесенні 18.04.2019 року судового рішення, яке потребує змін атрибутів публічного акціонерного товариства «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» (далі ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ») щодо підписанта та керівника боржника ліквідатора арбітражного керуючого Безпалого С.О. 5002501, у внесені 18.04.2018 року судового рішення про порушення справи про банкрутство юридичної особи ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» - 002501, у внесені 18.04.2019 року судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури 5002501 та скасувати вищевказані державні реєстрації змін у ЄДР, що були внесені 18.04.2019 року.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що вважає такі дії відповідача, як державного реєстратора незаконними, а прийняті нею рішення щодо внесення до ЄДР вищевказаних реєстраційних записів, такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 89 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в останній редакції, визнання мирової угоди недійсною чи розірвання мирової угоди є підставою для поновлення провадження у справі про банкрутство, про що господарським судом виноситься ухвала.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року по справі № Б-39/27-09 за заявою відкритого акціонерного товариства завод «Електромаш» про визнання банкрутом скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2014 року у справі № Б-39/27-09, а справа направлена до господарського суду Харківської області.

Ухвала господарського суду Харківської області, як суду першої інстанції, про поновлення провадження у справі як на момент вчинення відповідачем оскаржуваних дій, так і на час подання позову відсутня.

Станом на момент подання позову на офіціальному веб-сайті Вищого господарського суду України не були оприлюдненні відомості про поновлення провадження у справі про банкрутство.

Вищеозначене судове рішення відомостей щодо поновлення провадження у справі про банкрутство № Б-39/27-09 з обов`язковим оприлюдненням таких відомостей на офіційному сайті Касаційного господарського суду Верховного Суду не містить.

Внаслідок внесення 10.11.2014 року судового рішення до ЄДР щодо припинення провадження у справі про банкрутство ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ», також були внесені зміни щодо керівника та підписанта підприємства, а повноваження арбітражного керуючого ліквідатора Безпалого С.О., як керівника та підписанта цієї юридичної особи були припинені. Саме ДСА України, а не арбітражний керуючий Безпалий С.О., повинно було забезпечити передання до ЄДР судового рішення, що тягне за собою зміну відомостей в ЄРД, тобто судового рішення про поновлення провадження у справі про банкрутство ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» та поновлення його як ліквідатора на цій стадії банкрутства, якого на цей час не існує. Отже, лише на наступний день після офіційного оприлюднення відомостей про поновлення провадження у справі про банкрутство ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» на офіційному сайті КГС Верховного Суду внаслідок постановлення відповідної ухвали господарського суду Харківської області, в якій повинно бути відображено відомості про особу ліквідатора, останній набуває прав керівника цього підприємства, в тому числі прав на подання заяв щодо внесення відомостей до ЄДР. До цього моменту, така особа не відповідає вимогам п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 28 цього Закону є безумовною підставою для відмови в державній реєстрації.

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через коригування відомостей ЄДР та відображені в ЄДР відповідних дійсним відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»). Внаслідок незаконних дій відповідача, завдяки яким арбітражний керуючий Безпалий С.О., незаконно здійснює повноваження керівника ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ», акціонери товариства позбавлені можливості контролювати процес розпорядження майном товариства, тобто їх корпоративні права порушені.

Відзив на позовну заяву відповідачем не наданий.

За поясненнями третьої особи, згідно із постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року по справі № Б-39/27-09, яка набрала чинності 09.04.2019 року, ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» повернуто до стадії банкрутства, а також поновлено ліквідаційну процедуру, тобто підстава, на основі якої було внесено зміни до ЄДР є обґрунтованою, оскільки такою підставою є рішення суду, що набрало законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року адміністративний позов уповноваженої особи акціонерів ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» Птаха (в тексті рішення ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі.

Судове рішення вмотивовано тим, що відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визнання мирової угоди недійсною чи розірвання мирової угоди є підставою для поновлення провадження у справі про банкрутство, про що господарським судом виноситься ухвала.

Судом встановлено, що станом на 18.04.2019 року ухвала про поновлення провадження у справі про банкрутство судом не приймалась.

Станом на 10.09.2019 року відомості щодо прийняття такої ухвали у суду відсутні, сторонами таких доказів не надано.

Резолютивною частиною постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року не визначений подальший порядок дій для сторін та/або інших осіб.

Вказаною постановою не зобов`язано відповідну особу вносити будь-які записи, таким чином дії приватного нотаріуса ХМНО Малахової Г.І. щодо внесення 18.04.2019 року записів є протиправними, оскільки внесені передчасно, зазначені записи підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач просить його скасувати і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені вимог позивача, посилаючись на те, що рішення суду прийнято внаслідок неправильного застосування норм закону в частині порядку здійснення реєстратором реєстраційних дій та в частині підстав для внесення змін до юридичної особи, що перебуває на стадії банкрутства.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції помилково застосовано правові норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки наявні правовідносини та дії, вчинені відповідачем відносяться до відносин, що вказаним нормативно-правовим актом не регулюються та відносяться до сфери регулювання Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться серед іншого і на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також, що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Правовою підставою для здійснення реєстраційних дій, в даному випадку, являється рішення суду у справі про відновлення провадження платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, що набрало законної сили (у відповідності до положень ст. 284 ГПК України), а саме постанова Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року. Вказаною постановою повернуто ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» до стадії банкрутства шляхом скасування ухвали господарського суду Харківської області від 30.10.2014 року. Обґрунтування таких обставин є те, що мирова угода, якою було припинено ліквідаційну процедуру щодо підприємства фактично являється неукладеною внаслідок скасування рішення суду, якою її було затверджено.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачений виключний список підстав для відмови у державній реєстрації, однак жодна з таких підстав не передбачена в даному випадку.

Скаржник вважає, що здійснення нею оскаржуваних реєстраційних дій є цілком правомірним з причин наявності передбаченої законом підстави для таких дій у формі рішення суду в справі про банкрутство підприємства-позивача та з причин відсутності підстав для відмови у здійснені реєстраційних дій, які оскаржуються.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі третя особа арбітражний керуючий Безпалий С.О. просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені вимог позивача, посилаючись на помилкове застосування судом першої інстанції правих норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки наявні правовідносини та дії, вчинені відповідачем відносяться до відносин, що регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Аргументи, наведені скаржником в обґрунтування вимог апеляційної скарги, аналогічні за змістом доводам, викладеним в апеляційній скарзі відповідачем.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і його представників, пояснення представників відповідача та третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, з наступних підстав.

Судом установлено і наведені обставини не оспорюються учасниками справи, що ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2014 року по справі № Б-39/27-09 за заявою відкритого акціонерного товариства завод «Електромаш» про визнання банкрутом затверджено надану суду мирову угоду від 28.10.2014 року. Припинено дії мораторію, введеного ухвалою суду при порушення провадження у справі про банкрутство. Провадження у справі № Б-39/27-09 припинено. Ліквідатора Безпалого С.О. протягом п`яти днів з дня затвердження господарським судом мирової угоди повідомити акціонерів підприємства, до компетенції яких належить призначення керівника (органу управління) боржника про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі про банкрутство та у разі необхідності забезпечити проведення зборів акціонерів підприємства чи засідання відповідного органу до призначення в установленому порядку керівника (органів управління) боржника. Зобов`язано ліквідатора (арбітражного керуючого Безпалого С.О.) виконувати обов`язки керівника боржника ПАТ завод «Електромаш» до призначення в установленому порядку керівника боржника (органів управління).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року за наслідками розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Агро», - апеляційну скаргу задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2014 року по справі № Б-39/27-09 скасовано, а справу передано на розгляд суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 29.08.2019 року касаційна скарга ВАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» залишена без задоволення, а постанова Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року по справі № Б-39/27-09 залишена без змін.

Відповідно до п. 5 ст. 1 та ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» нотаріус визначений державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Пунктом 14 ст. 1 цього Закону визначено коло відносин, щодо яких нотаріус є державним реєстратором - у разі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, крім державної реєстрації політичних партій, всеукраїнських професійних спілок, їх об`єднань, всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців; відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок та їхньої символіки, державної реєстрації структурних утворень та територіальних осередків вищевказаних суб`єктів, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

Отже, у спірних правовідносинах приватний нотаріус ХМНО Малахова Г.І виступає як суб`єкт владних повноважень, який законом наділений владними управлінськими функціями у сфері державної реєстрації юридичних осіб.

17.04.2019 року арбітражний керуючий Безпалий С.О. звернувся до відповідача із заявами про проведення реєстраційних дій: «внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів Суб`єкта», «внесення судового рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи», «внесення судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури». При цьому, «Суб`єкт», «юридична особа» - це ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» (т. 1, а.с. 115-118, 135).

До заяв, у тому числі були надані засвідчені в установленому порядку копії постанови Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року, копія Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Безпалого С.О.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1, а.с. 20-23) вбачається, що станом на 11.04.2019 року відповідач вчинила реєстраційні дії, що є предметом позову у справі.

16.05.2019 року на позачергових зборах акціонерів ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ», окрім іншого, прийняте рішення про обрання уповноваженою особою акціонерів підприємства Птаха І.М., з наданням йому усіх прав належних учаснику справи відповідно до ГПК України, ЦПК України, КПК України, КАС України (т. 1, а.с. 16).

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України від 14.05.1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції Закону, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 2343-XII), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК), іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 2343-XII щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Згідно із положеннями ст. 77 цього Закону під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Виходячи з положень статей 77, 79 Закону № 2343-XII мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Мирова угода повинна містити положення про розміри, порядок і строки виконання зобов`язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини.

Статтею 82 Закону № 2343-XII, зокрема, визначалось, що учасники провадження у справі про банкрутство, а також інші особи, права і законні інтереси яких порушені або можуть бути порушені мировою угодою, мають право оскаржити ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди (ч. 1 ст. 82).

За заявою будь-кого із конкурсних кредиторів мирова угода може бути визнана господарським судом недійсною в межах провадження у справі про банкрутство з підстав, передбачених цивільним законодавством. Із таких заяв справляється судовий збір у порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 82).

Визнання мирової угоди недійсною чи розірвання мирової угоди є підставою для поновлення провадження у справі про банкрутство, про що господарським судом виноситься ухвала (ч. 3 ст. 82).

Вимоги кредиторів, за якими зроблено розрахунки згідно з умовами мирової угоди, вважаються погашеними (ч. 4 ст. 82).

Повідомлення про поновлення провадження у справі про банкрутство боржника офіційно оприлюднюється в порядку, встановленому цим Законом (ч. 5 ст. 82).

Мирова угода може бути розірвана в разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів в межах провадження справи про банкрутство (ч. 6 ст. 82).

Розірвання мирової угоди господарським судом щодо окремого кредитора не тягне її розірвання щодо інших кредиторів (ч. 7 ст. 82).

Таким чином, ст. 82 Закону № 2343-XII регламентує право певних осіб оскаржити ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди, порушити перед судом питання щодо недійсності мирової угоди або її розірвання, а також наслідки невиконання мирової угоди.

Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову фактом протиправності вчинення відповідачем реєстраційних дій без врахування положень ч. 3 та ч. 5 ст. 82 Закону № 2343-XII, судам першої та апеляційної інстанцій позивач не надав доказів наявності судового рішення про визнання недійсною (розірвання) мирової угоди від 28.10.2014 року у справі № Б-39/27-09, а, відтак, протиправності дій відповідача по здійсненню реєстраційних дій до прийняття судом ухвали про поновлення провадження у справі про банкрутство ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» та оприлюднення повідомлення про поновлення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про < > закриття провадження у справі < > справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Як наслідок, господарський суд Харківської області продовжить розгляд справи № Б-39/27-09. А визначений в ухвалі господарського суду Харківської області обов`язок арбітражного керуючого Безпалого С.О. протягом п`яти днів з дня затвердження господарським судом мирової угоди повідомити акціонерів ВАТ завод «Електромаш», до компетенції яких належить призначення керівника (органів управління) боржника про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі про банкрутство та у разі необхідності забезпечити проведення зборів акціонерів підприємства чи засідання відповідного органу до призначення в установленому порядку керівника (органів управління) боржника: зобов`язано ліквідатора (арбітражного керуючого Безпалого С.О.) виконувати обов`язки керівника боржника ПАТ завод «Електромаш» до призначення в установленому порядку керівника боржника (органів управління), з 09.04.2019 року не є діючим та не має будь-якої юридичної сили.

Пунктом 1 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації.

Частиною першою ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з пунктом третім наказу Міністерства юстиції України від 18.11.2016 року № 3268/5 «Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами Державної судової адміністрації України відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в частині передачі інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, такі примірники судових рішень подаються заявником або надсилаються судом у паперовій формі.

У разі подання заявником примірника судового рішення, що набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, державний реєстратор при проведенні державної реєстрації на підставі такого примірника судового рішення обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, що відкриті для загального доступу на офіційному веб-порталі судової влади, щодо наявності в цьому реєстрі електронної копії такого рішення, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор запитує примірник такого рішення суду, засвідчений в установленому порядку, від відповідного суду

Статтею 28 цього Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації.

Згідно із ч. 5 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті:

1) звертається до суду за роз`ясненням судового рішення - у разі якщо судове рішення є незрозумілим для суб`єкта державної реєстрації;

2) повідомляє суд або державну виконавчу службу про неможливість виконання рішення із зазначенням підстав - у разі неможливості виконання судового рішення;

3) проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини);

4) формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача, колегія суддів зазначає про відсутність підстав, перелік яких наведений у ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», для прийняття відповідачем рішення по відмову в проведені реєстраційних дій згідно із заявами арбітражного керуючого Безпалого С.О. від 17.04.2019 року.

Колегія суддів також зазначає, що звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані ним дії відповідача не порушують його прав.

Однак, звертає увагу, що позивач звернувся за захистом не прав, а своїх законних інтересів, пов`язаних із здійсненням представництва акціонерів ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ», у тому числі і своїх інтересів як акціонера, якому належить 95,4433 відсотка від загальної кількості усіх акцій підприємства.

Цей інтерес позивач вбачає у незаконній зміні керівництва ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» внаслідок вчинення відповідачем вищеозначених реєстраційних дій.

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року у справі № 1-10/2004, згідно з яким поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, Конституційний Суд України в Рішенні від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004 вказує, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який:

а) виходить за межі змісту суб`єктивного права;

б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони;

в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб;

г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права;

д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом;

є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Розмежовуючи суб`єктивне право, і пов`язаний з ним інтерес, Конституційний Суд України зазначає, що перше є особливим дозволом, тобто дозволом, що відображається у відомій формулі: «Дозволено все, що передбачено у законі», а друге простим дозволом, тобто дозволом, до якого можна застосовувати не менш відоме правило: «Дозволено все, що не забороняється законом».

Інтерес, навіть перебуваючи під охороною закону чи права, на відміну від суб`єктивного права, не має такої правової можливості, як останнє, оскільки не забезпечується юридичним обов`язком іншої сторони. Законний інтерес відбиває лише легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість.

Це прагнення у межах сфери правового регулювання до користування якимось конкретним матеріальним або нематеріальним благом. Відмінність такого блага від блага, яке охоплюється змістом суб`єктивного права, полягає в тому, що користування благом, на яке особа має право, визначається можливістю в рамках закону, а до якого має законний інтерес без вимог певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки.

За приписами ст.ст. 2, 5 КАС України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту наведених правових норм випливає, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки:

а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;

б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі позивачу (на це вказує слово «її»);

д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є:

а) незаконність інтересу його суперечність Конституції, законам України, принципам права;

б) не правовий характер вимог вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України;

в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу;

г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності);

д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

У разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи і відмовляє у відкритті адміністративного провадження.

Якщо ж очевидних ознак відсутності матеріально-правової зацікавленості на стадії відкриття провадження не встановлено, суд, за наявності інших законних передумов, відкриває провадження. Якщо очевидні ознаки відсутності матеріально-правової зацікавленості виявлені після відкриття провадження, суд має право закрити провадження.

Оскільки йдеться про обмеження доступу до судочинства, очевидність відсутності у позивача законного інтересу повинна бути поза межами обґрунтованого сумніву. Якщо такий сумнів є, він повинен тлумачитися на користь позивача, а отже у цьому випадку суд повинен розглянути справу по суті.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду:

а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися) або

б) порушується (щодо протиправних діянь, які тривають); або

в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі) або

г) мають місце інші ущемлення законних інтересів.

З наведеного слідує, що позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що доводи позивача є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу оскаржуваного рішення на його конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси. Що в свою чергу, свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Колегія суддів зауважує, що провадження у справі про банкрутство було порушено судом за ініціативою підприємства акціонером якого є позивач. Питання про усунення керівника боржника від посади вирішує господарський суд в межах справи про банкрутство, по що постановлю відповідну ухвалу. За загальним правилом юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасники (засновники) юридичної особи не відповідають за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом (ст. 96 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів вважає, що безпосередньо позивач не є потерпілим від оскаржуваних рішень відповідача, оскільки вони не спричинили на нього суттєвого негативного впливу і він не зазнав жодної реальної шкоди.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п. 92 Рішення у справі «Centro Europa 7 S.r.l. та Ді Стефано проти Італії», № 38433/09, від 07.06.2012 року Європейський суд з прав людини зазначив, щодо скарг, які стосуються компаній, Суд вважає, що фізична особа не може скаржитися на порушення своїх прав під час судового розгляду, стороною якого він або вона не є, навіть якщо він або вона був акціонером і (або) директором компанії, яка є стороною судового розгляду. Незважаючи на те, що в певних обставинах єдиний власник компанії може вимагати визнання його / її «жертвою» в значенні статті 34 Конвенції у випадках, коли щодо його або її компанії були вжиті оспорювані заходи, в інших випадках ігнорування правоздатності компанії може бути виправдано тільки у виняткових обставинах, зокрема, коли явно встановлено, що компанія не має можливості звернутися до Суду через органи, засновані на підставі її статуту, або (в разі ліквідації) через своїх арбітражних керуючих.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог адміністративного позову уповноваженої особи акціонерів ПАТ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ».

Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, керуючись ст. 317 КАС України, колегія суддів задовольняє апеляційні скарги, скасовує судове рішення та приймає нове про відмову в задоволені вимог позивача.

Судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем, відповідно до положень ст. 139 КАС України підлягають зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням думки учасників справи, у тому числі позивача ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає, що описки, що маються в визначенні прізвища позивача ОСОБА_2 (« ОСОБА_1 ») в позовній заяві та рішеннях суду першої інстанції не впливають на ідентифікацію особи позивача.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог Уповноваженої особи акціонерів публічного акціонерного товариства «ЗАВОД ЕЛЕКТРОМАШ» Птаха Ігоря Миколайовича.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка
Постанова у повному обсязі складена і підписана 13 грудня 2019 року.