Справа № 646/8672/17
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 646/8672/17

Провадження № 11-848апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року (судді Старостін В. В., Бегунц А. О., Рєзнікова С. С.) у справі № 646/8672/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, неповнолітнього сина ОСОБА_8, малолітнього сина ОСОБА_7 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (далі - Департамент, Міськрада відповідно), треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Міськради, ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними й зобов`язання вчинити певні дії та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до Департаменту, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просили визнати протиправними дії відповідача щодо зняття їх з реєстрації місця проживання та зобов`язати Департамент поновити таку реєстрацію.

2. На обґрунтування позову позивачі зазначили, що зняття їх з реєстрації місця проживання є протиправним, оскільки заява нового власника квартири ОСОБА_4 та видане йому свідоцтво про право власності на нерухоме майно не є документом, який свідчить про припинення підстав для користування позивачами житловим приміщенням у розумінні статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-ІV).

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 17 серпня 2018 року позов задовольнив.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що заява нового власника квартири та свідоцтво про право власності на нерухоме майно не є документом, який беззаперечно свідчить про припинення підстав на право користування житловим приміщенням у розумінні статті 7 Закону № 1382-ІV.

5. Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 07 листопада 2018 року рішення суду першої інстанції скасував та закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

6. Закриваючи провадження в адміністративній справі, апеляційний суд керувався тим, що визнання протиправними дій Департаменту щодо зняття позивачів з реєстрації місця проживання може вплинути на майнові права ОСОБА_4 як нового власника квартири. За висновком апеляційного суду, спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог

7. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач у цій справі є суб`єктом владних повноважень, а предметом спору є надання цим суб`єктом адміністративних послуг, які полягали у помилковому знятті з реєстрації місця проживання позивачів у справі.

8. У зв`язку з викладеним скаржник просить скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Позиція інших учасників справи

9. У відзиві на касаційну скаргу третя особа ОСОБА_4 вказав, що заперечує проти касаційної скарги позивача, вважає її безпідставною, необґрунтованою й такою, що не підлягає задоволенню, натомість суд апеляційної інстанції правильно застосував норми процесуального права та дійшов правильних висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі.

10. Інші позивачі та відповідач відзивів на касаційну скаргу не надіслали.

Рух касаційної скарги

11. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 02 січня 2019 року відкрив касаційне провадження в цій справі, а ухвалою від 14 серпня 2019 року передав її на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судового рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

12. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11 вересня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників згідно з пунктом 1 частини першої статті 345 КАС України з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також зважаючи на характер спірних правовідносин, який не вимагає участі сторін.

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

13. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27 листопада 2008 року та з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01 грудня 2008 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 на праві власності належала трикімнатна квартира

АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі були зареєстровані позивач ОСОБА_1 , його дружина та неповнолітні діти, що підтверджується посвідками на право постійного проживання, довідкою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (дільниця № 31) від 04 квітня 2016 року № 638 та листом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 09 лютого 2018 року № 2603/2/0705.

15. Відповідно до листа відділу реєстрації місця проживання в Основ`янському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Міськради від 13 листопада 2017 року за заявою громадянина ОСОБА_4 від 10 листопада 2017 року було прийняло рішення про зняття позивача ОСОБА_1 та його родини з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . На підтвердження права власності на зазначену вище квартиру ОСОБА_4 надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 листопада 2017 року № 102411050.

16. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо зняття позивачів з реєстрації місця проживання, вони звернулися до суду із цим адміністративним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

17. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

18. Згідно із частиною першою статті 2 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

19. На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

20. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

21. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

22. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

23. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

24. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

25. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

26. Як убачається з позовної заяви, позивачі звернулися до суду з позовом, направленим на поновлення порушеного права проживання та користування квартирою АДРЕСА_3 , оскільки дізналися про те, що їх знято з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

27. Отже, цей позов подано на поновлення прав позивачів у сфері житлових відносин.

28. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

29. На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

30. Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

31. Згідно із частиною четвертою статті 11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення/припинення цивільних прав та обов`язків.

32. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

33. На підставі частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

34. Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

35. Оскільки спір про поновлення реєстрації місця проживання позивачів може впливати на майнові права та інтереси третьої особи - ОСОБА_4 , то цей спір стосується приватноправових відносин і, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відтак суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства.

36. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

37. Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладенийу постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 826/15089/17 (провадження № 11-1421апп18) та від 18 вересня 2019 року у справі № 826/15287/17 (провадження № 11-863апп19).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС Українисуд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

39. Згідно із частиною першою статті 350 КАС Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

40. Оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції прийнято з додержанням норм процесуального права, а правових висновків цього суду скаржник не спростував, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв

Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов В. В. Пророк

М. І. Гриців Л. І. Рогач

Д. А. Гудима О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська