Справа № 620/2131/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2131/19 Головуючий у І інстанції - Падій В.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Чернігівській області від 25.06.2019 року № 1227 в частині притягнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, накладення на останнього стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Чернігівській області від 27.06.2019 року № 193 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області;

- зобов`язати ГУНП в Чернігівській області поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області або на рівнозначній посаді, з 28.06.2019 року;

- стягнути з ГУНП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.06.2019 року по день набуття рішенням у справі законної сили;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області або на рівнозначній посаді, з 28.06.2019 року;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з ГУНП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Обґрунтовуючи вимоги, Позивачем зазначено, що Відповідач в оскаржуваному наказі про звільнення не конкретизував положення законодавства або посадові обов`язки, які було порушено позивачем, з посиланням на конкретні норми законів та підзаконних нормативно-правових актів, наказів, вимог посадової інструкції, тощо. Також зазначив, що Відповідачем не доведено порушення Позивачем присяги поліцейського та функціональних обов`язків. Крім того вказав, що при визначенні дисциплінарного стягнення Відповідачем не прийнято до уваги, що звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України може застосовуватися тільки у випадку доведеності, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, а також в крайніх випадках, коли інші заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату. За таких обставин, Позивач вважає оскаржувані накази протиправними, які підлягають скасуванню, оскільки обставини, покладені в основу їх прийняття, не доведені.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 25.06.2019 року № 1227 в частині притягнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, накладення на останнього стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 27.06.2019 року № 193 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Поновлено лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, з 28.06.2019 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.06.2019 року по 16.09.2019 року у сумі 34484 (тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 94 коп.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з 28.06.2019 року.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у сумі 12985 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Головне управління Національної поліції в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Свої доводи апеляційної скарги Відповідач обґрунтовує тим, що Позивача було звільнено, за те, що він перебував об 11 годині 33 хвилини 13.06.2019 року на службі із явними ознаками алкогольного сп`яніння, за що його було притягнуто за вчинення дисциплінарного проступку, який було вчинено саме об 11 год. 33 хв. Тобто, висновок суду про те, що Позивач був тверезий об 13 годині 50 хвилин тому він був тверезий і в 11 годин 33 хвилини, але це не відповідає дійсності і доказам, які маються у матеріалах справи. Крім того, Відповідач звертає увагу на те, що суд першої інстанції не наділений повноваженнями та не може самостійно, без роз`яснень відповідного спеціаліста (спеціаліста нарколога), визначити чи може результат Позивача щодо перевірки (освідування) на вміст алкоголю у видихаємому повітрі змінитися у бік зменшення більш ніж на 0,7% о менш ніж за 1,5 години. Тому що, як зазначалося вище, перевірка на прилад «Алкофор 505» відбулася об 11 год. 33 хв., а освідування у лікарні відбулося вже через 2 години 17 хвилин, а не через 1,5 годин, як вказав суд першої інстанції. Крім того, відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 року імперативної норми, яка б зобов`язувала складати адміністративні протоколи на поліцейських, які порушили службову дисципліну немає, а тому і немає необхідності складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення в разі документування порушення ним службової дисципліни в рамках проведення службового розслідування. Тобто, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що причиною порушення службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_1 є особиста недисциплінованість та безвідповідальне ставлення до вимог наказів Національної поліції України та ГУНП в Чернігівській області, а також нехтування Правилами етичної поведінки та складеною Присягою поліцейського.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0094141, з 06.03.2017 року по 27.06.2019 року проходив службу в Бахмацькому відділі поліції ГУНП в Чернігівській області на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції (лейтенант поліції), що підтверджується наказами начальника ГУНП в Чернігівській області Альохіна Е.В. «По особовому складу» від 03.03.2017 року № 59 о/с та від 27.06.2019 року № 193 о/с (а.с.63).

13 червня 2019 року начальником ГУНП в Чернігівській області Альохіним Е.В. видано наказ № 955 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», відповідно до якого призначено службове розслідування за фактами, викладеними у рапорті тимчасово виконуючого обов`язки начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції Папченка І.О. від 13.06.2019 року, проведення якого доручено утвореній дисциплінарній комісії, до якої увійшов, зокрема, старший інспектор відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Чернігівській області Шевченко О.О. (а.с. 48).

За результатами проведеного службового розслідування 21 червня 2019 року дисциплінарною комісією ГУНП в Чернігівській області складено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у рапорті тимчасово виконуючого обов`язки начальника УКЗ ГУНП в Чернігівській області майора поліції Папченка І.О. від 13 червня 2019 року, яким, зокрема, за порушення службової дисципліни, вимог частини 3 статті 1, частини 1 статті 5, частини 2 статті 11, статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, а також вимог «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, в частині перебування 13.06.2019 року на службі із явними ознаками алкогольного сп`яніння, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 56-59).

21 червня 2019 року висновок службового розслідування затверджено начальником ГУНП в Чернігівській області Альохіним Е.В.

На підставі висновку службового розслідування, 25 червня 2019 року начальником ГУНП в Чернігівській області Альохіним Е.В. видано наказ № 1227 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області», яким, зокрема, позивача, за вказані у висновку службового розслідування порушення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби у поліції (а.с. 60-61).

У свою чергу, на підставі наказу начальника ГУНП в Чернігівській області Альохіна Е.В. від 25 червня 2019 року № 1227 та висновку службового розслідування ГУНП в Чернігівській області від 25 червня 2019 року, наказом начальника ГУНП в Чернігівській області Альохіна Е.В. від 27 червня 2019 року № 193 о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, звільнено зі служби в поліції з 27 червня 2019 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 63).

Розмір грошового забезпечення позивача складає: середньоденне з розрахунку календарних днів - 425,74 грн.; середньомісячне - 12985,00 грн., що підтверджується довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Чернігівській області від 02 серпня 2019 року № 878/124/21/01-2019 (а.с.62).

Вважаючи оскаржувані накази протиправними та такими, які підлягають скасуванню, а Позивач поновленню на посаді із виплатою відповідних сум грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що у ГУНП в Чернігівській області були відсутні підстави для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, а тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Чернігівській області від 25.06.2019 року № 1227 в частині притягнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, накладення на останнього стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції підлягають задоволенню. Суд першої інстанції вважав, що підлягає задоволенню і позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Чернігівській області від 27.06.2019 року № 193 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, оскільки є похідною від основної позовної вимоги. Суд першої інстанції дійшов висновку, що підлягає задоволенню позовна вимога про поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області з 28.06.2019 року. Також, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з ГУНП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.06.2019 року по 16.09.2019 року у сумі 34484,94 грн. без урахування податків і обов`язкових платежів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII.

За приписами частини 1 статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

У разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною 1 статті 19 Закону № 580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

При цьому, Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут НПУ), який, відповідно до преамбули, визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина 2 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ).

Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту НПУ за порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання, несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту НПУ).

Згідно з частинами 3, 5 статті 13 Дисциплінарного статуту НПУ до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

За приписами частин 1, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту НПУ проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частини 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту НПУ).

Разом з цим, відповідно до пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за № 1576/29706, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема, перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Відповідно до частини 1 статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

Згідно зі статтею 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на виробництві (на робочих місцях, у приміщеннях і на території підприємств, установ, організацій) або перебування на роботі в нетверезому стані, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З системного аналізу вищевказаних норм чинного законодавства України вбачається, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Чернігівській області від 25 червня 2019 року № 1227 в частині притягнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, накладення на останнього стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Так, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

При цьому, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Зі змісту висновку службового розслідування від 21 червня 2019 року вбачається, що порушення ОСОБА_1 службової дисципліни виразилось у виході на службу із явними ознаками алкогольного сп`яніння 13 червня 2019 року, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, службовим розслідуванням встановлено, що позивач прибув на робоче місце об 11:20 год., перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, за результатами огляду за допомогою приладу «АЛКОФОР 505», станом на 11:25 год. вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 0,980% о (прилад № 06617, тест № 00118).

У подальшому під час медичного обстеження на стан сп`яніння у Борзнянській центральній районній лікарні о 13:50 год. вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 0,2%о та згідно з випискою Борзнянської центральної районної лікарні № 9 лейтенант поліції ОСОБА_1 тверезий.

В судовому засіданні суду першої інстанції опитаний з даного приводу ОСОБА_1 пояснив, що 13.06.2019 року близько 08.20 год. він зустрівся з виконуючим обов`язки начальника сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУ НП у Чернігівській області та погодив свій виїзд до с. Красне по наявній оперативній інформації. Близько 09.30 год. йому зателефонував виконуючий обов`язки начальника сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП у Чернігівській області та наказав повернутись до відділу поліції, після чого позивач, приїхавши до м. Бахмач близько 11:00 год., заїхав додому та через погане самопочуття, підвищений тиск, випив 40 капель «карвалолу» і прибув на робоче місце, де пройшов огляд на стан сп`яніння (а.с. 49-50).

При цьому, службовим розслідуванням встановлено, що прилад «АЛКОФОР 505» № 06617, яким здійснювалась перевірка лейтенанта поліції ОСОБА_1 на стан сп`яніння, є офіційно повіреним засобом вимірювальної техніки (свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 04.09.2018 року № 2-5776-18, чинне до 04.09.2019 року) та каліброваним алкотестером (калібрування чинне до 03.09.2019), що не дає сумнівів у правдивості результатів перевірки на стан сп`яніння (а.с. 51). Одночасно час фактичної перевірки за час перевірки зазначений у чеку відрізняються одне від одного, та різниця становить одну годину (11:33 год. час фактичної перевірки, та 12:33 год. час в чеку). Дана різниця стала можливою через переведення часу з зимового на літній, а тому час фактичної перевірки становить 11:33 год.

Аналізуючи встановлені службовим розслідуванням обставини, суд першої інстанції прийшов до наступного.

Як вбачається з чеку тестування на алкоголь (прилад № 06617, тест № 00118), о 12:33 год. 13.06.2019 результат тесту ОСОБА_1 становив 0,980 % о, результат підписано позивачем (а.с. 52).

З виписки № 9 Борзнянської центральної районної лікарні випливає, що результат тестування ОСОБА_1 на алкоголь о 13:50 год. 13.06.2019 року становить 0,2% о, о 14:20 год. - 0,1% о, висновок нарколога - тверезий (а.с. 18,54).

За таких обставин суд першої дійшов правильного висновку, що менш, ніж за 1,5 години (з 12:33 год. до 13:50 год.) результат Позивача не міг змінитися у бік зменшення більш, ніж на 0,7% (з 0,980% о на 0,2% о), з чим погоджується колегія суддів.

При цьому, колегія суддів критично розцінює доводи Відповідача, що суд не може робити висновку щодо результату тестування ОСОБА_1 на алкоголь, відповідні висновки можуть робити лише спеціалісти.

Тобто, відповідно до висновку службового розслідування від 21 червня 2019 року порушення Позивачем службової дисципліни виразилось у виході на службу із явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте даний факт повністю спростовується висновком нарколога Борзнянської центральної районної лікарні у виписці № 9 про тверезість Позивача.

Водночас, суд першої інстанції правомірно відхилив посилання Відповідача на той факт, що фактична перевірка позивача та час перевірки, зазначений у чеку, відрізняються одне від одного на одну годину (11:33 год. час фактичної перевірки та 12:33 год. час в чеку) з підстав не переведення часу на приладі з зимового на літній, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин Відповідачем до суду не надано, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, на Позивача протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не складався, що підтвердив у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 , та й Відповідачем не надано до матеріалів справи такого протоколу.

Отже, вищенаведене зумовлює висновок про помилковість висновків службового розслідування про порушення Позивачем службової дисципліни, яке виразилось у виході на службу із явними ознаками алкогольного сп`яніння 13 червня 2019 року, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 179 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у ГУНП в Чернігівській області були відсутні підстави для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, а тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Чернігівській області від 25 червня 2019 року № 1227 в частині притягнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, накладення на останнього стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції підлягає задоволенню.

Водночас, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Чернігівській області від 27 червня 2019 року № 193 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, оскільки є похідною від основної позовної вимоги, яку задоволено судом, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУНП в Чернігівській області поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області або на рівнозначній посаді, з 28 червня 2019 року, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині 1 статті 235 з покладанням на відповідача непередбачених законодавством обов`язків, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

З огляду на викладене, та той факт, що судом першої інстанції визнано протиправним та скасовано оскаржуваний наказ про звільнення Позивача, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовна вимога про поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області з 28 червня 2019 року, підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ГУНП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28 червня 2019 року по день набуття рішенням у справі законної сили, то колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже виплата грошового забезпечення проводиться за весь час вимушеного прогулу, підстав для зменшення його розміру за певних обставин не передбачено.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуваним наказом від 27 червня 2019 року Позивача звільнено зі служби в поліції 27 червня 2019 року.

Таким чином, підлягає стягненню на користь Позивача з Відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 28 червня 2019 року по 16 вересня 2019 року (день винесення судом рішення).

Як вбачається з пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

При цьому Відповідач, при виконанні судового рішення, зобов`язаний утримати обов`язкові податки та інші платежі відповідно до вимог чинного законодавства України.

У свою чергу розмір середнього заробітку працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з підпунктом «б» пункту 4 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Зі змісту Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, випливає, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу пунктом 8 Порядку № 100 визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Чернігівській області від 02 серпня 2019 року № 878/124/21/01-2019 розмір грошового забезпечення колишнього оперуповноваженого Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 складає: середньоденне грошове забезпечення з розрахунку календарних днів - 425,74 грн.; середньомісячне грошове забезпечення - 12985,00 грн. Розрахунок проведено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (а.с.62).

Отже грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу з 28.06.2019 року по 16.09.2019 року (день винесення судом рішення) становить 34484,94 грн. (425,74 грн. (розмір середньоденного грошового забезпечення з розрахунку календарних днів) х 81 (кількість днів вимушеного прогулу, а саме: червень 2019 року-3 дні; липень 2019 року-31 день; серпень 2019 року-31 день; вересень 2019 року-16 днів).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з ГУНП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28 червня 2019 року по 16 вересня 2019 у сумі 34484,94 грн. без урахування податків і обов`язкових платежів.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З огляду на те, що позовні вимоги про поновлення на посаді у відносинах публічної служби задоволено, а присуджена Позивачу виплата є грошовим утриманням у відносинах публічної служби, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення підлягає негайному виконанню у частині поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0094141) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області з 28.06.2019 року та стягнення з ГУНП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у сумі 12985,00 грн. без урахування податків і обов`язкових платежів, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 10.12.2019 року.