Справа № 8/160
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2010-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2010 року 14 год. 10 хв. № 8/170

Окружний адміністративний суд міста Києва в особі судді Пилипенко О.Є., при секретарі Ісаковій Є.К.

За результатами розгляду у відкритому судовому засіданні адміністративної справи

За позовомОСОБА_1
ДоДержавної архітектурно-будівельної інспекції
Треті особи1) ОСОБА_2 2) ОСОБА_3 3) Управління державного архітектурно-будівельного контролю 4) Комунальне підприємство виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» 5) Головне управління МНС України в м. Києві
ПроВизнання протиправним та скасування наказу № 38 від 02.10.2007 року
За участю представників сторін

від позивача: Яценко О.С. за дов. від 05.11.2008 р.

від відповідача: Шушняк Б.Б. за дов. № 22/9-8325 від 21.12.2009 р.

від третьої особи 1: Гончаренко Ю.М. за дов. від 25.12.2007 р.

від третьої особи 2: не з`вився

від третьої особи 3: не з`явися

від третьої особи 4: Піліпенко В.П. за дов. від 18.01.2010 р.

від третьої особи 5: Побілець Ж.О. за дов. № 16/10/7491 від 01.12.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовними вимогами до Державної архітектурно-будівельної інспекції про визнання протиправним та скасування наказу № 38 від 02.10.2007 року; зобов`язання продовжити дію дозволу на виконання будівельних робіт № 2169-Шв/Ш від 04.10.2006 на 1 рік.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити, вважає висновки викладені в акті перевірки на підставі яких було винесено спірний наказ, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що згідно п. 2.1. Переліку об`єктів, затвердження проектів будівництва яких не потребує висновку комплексної державної експертизи, затверджених наказом Держбуду України від 12.11.2003 р. № 187, проект ОСОБА_1 не потребує обов`язкового проходження комплексної державної експертизи, адже не потребують обов`язкового проходження комплексної державної експертизи проекти будівництва житлових будинків з числом надземних поверхів до двох включно (не рахуючи мансардового поверху); відповідач при винесенні наказу безпідставно посилався на відсутність авторського нагляду за будівництвом, адже до жовтня 2007 року авторський нагляд проводився ОСОБА_4 , а після зміни головного архітектора проекту нагляд за будівництвом почав здійснювати головний інженер проектів ОСОБА_5

Представник відповідача проти адміністративного позову заперечував, просив у задоволенні вимог відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що оскаржуваний наказ було прийнято на виконання владних повноважень передбачених п. 13 ч. 5 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою КМУ від 18.10.2006 р. № 1434, відповідно до якої Держархбудінспекція має право скасовувати рішення, прийняті інспекціями з порушенням норм законодавства. Зазначив, що для одержання дозволу на виконання будівельних робіт ОСОБА_1 подав до Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва не затверджену і не погоджену в установленому законодавством порядку проектну документацію.

Представник третьої особи 1 підтримав позицію відповідача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа 2 надала письмові пояснення по суті адміністративного позову, в яких проти вимог позивача заперечує.

В наданих суду поясненнях на позов третя особа 3 зазначила, що дозвіл було видано відповідно до вимог п. 3.11 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, яке затверджене Наказом Держбуду України від 05.12.2000 р. за № 273 та зареєстровано в Мін`юсті України 25.12.2000 р. за № 945/5166.

Представники третіх осіб 4 та 5 просили суд розглянути справу та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Пред`явлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 38 від 02.10.2007 року; зобов`язання продовжити дію дозволу на виконання будівельних робіт № 2169-Шв/Ш від 04.10.2006 на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно -правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами права, позивач має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка по АДРЕСА_1 , що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 137944.

Розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 13.12.2005 р. № 2325, ОСОБА_1 було дозволено знесення існуючого та будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КВ № 137944 від 07.11.2005 р.

04.10.2006 р. ОСОБА_1 було надано Дозвіл на виконання будівельних робіт № 2196-Шв/Ш, а саме будівництва індивідуального жилого будинку відповідно до проектної документації, що узгоджена та зареєстрована Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища за № 07-6812 від 14.08.2006 р., строк дії дозволу до -04.10.2007 р.

За результатами проведеної перевірки за зверненням прокуратури міста Києва від 23.08.2007 р. № 07/2-1275-07, на підставі Акта документальної перевірки проведення будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 від 01.10.2007 р., керуючись підпунктом 13 пункту 5 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, остання прийняла Наказ від 02.10.2007 р. за № 38, яким скасувала дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.10.2006 р. № 2196-Шв/Ш.

Позивач не погодився з винесеним наказом, вважає його протиправним, таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, за відновленням яких і звернувся з позовом до суду про його оскарження.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити з наступних підстав.

Київський філіал інституту «НДІпроектреконструкція`згідно договору № 007106 від 24.01.2006 р. виконав проект індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 для ОСОБА_1

Технічна характеристика будівлі:

- двоповерховий будинок з підвалом;

- площа земельної ділянки -897 кв. м.;

- площа забудови -454,22 кв. м.;

- будівельний об`єм - 4581,5 м. куб.;

В т. ч. надземна частина -2751,2 м. куб. та підземна частина - 1830,3 м. куб.

З матеріалів справи вбачається, що в заяві про надання дозволу на виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 . Києва ОСОБА_1 вказав основні показники, визначені проектною документацією на час надання листа-погодження, зокрема, загальна площа -2828,7 м. кв., загальний будівельний об`єм -4581,5 м. куб, поверховість -2.

В свою чергу згідно Пояснювальної записки ОСОБА_4 (головний архітектор проекту), показники по генплану, зокрема будівельний об`єм будинку становить -9338,8 м. куб., в т.ч. надземної частини -7508,5 м. куб. та підземної частини -1830,3 м. куб.

Вищенаведене свідчить про суттєву розбіжність в будівельних об`ємах будинку.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до Завдання на проектування № 007106 індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 в графі 13 «Виконання`вказано загальну площу будинку 2000 кв. м.

ОСОБА_1 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт -будівництва індивідуального житлового будинку відповідно до проектної документації, узгодженої та зареєстрованої Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища за № 07-6812 від 14.08.2006 р., згідно листа-погодження проектної документації на будівництво основні показники становлять:

- площа земельної ділянки -0,0897 га;

- площа забудови -454,22 кв. м.;

- загальна площа -2828,7 кв. м.;

- загальний будівельний об`єм -4581,5 м. куб.;

- поверховість -2;

- максимальна позначка -14,7 м.

Вищевказаний дозвіл було отримано без проходження обов`язкової комплексної державної експертизи.

У позові ОСОБА_1 стверджує, що будинок має підвал, цокольний поверх, 2 житлових поверхи, мансарду та технічний рівень, а отже, згідно вимог чинного законодавства не потребує проходження комплексної державної експертизи.

В доданому до матеріалів справи акті документальної перевірки проведення будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 встановлено наступне.

В пояснювальній записці, наданій Київським філіалом Державного науково-дослідного інституту «НДІпроектреконструкція`у розділі «Протипожежні заходи`потрібно передбачити: відстань до будинку по АДРЕСА_1, 10-8 метрів.

В копії експертного висновку Шевченківського РУ ГУ МНС України в м. Києві від 15.06.2006 р. № 1/1030, наданому Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, відстань повинна відповідати додатку 3.1. ДБН 360-92**, що становить не менше 6 метрів, але в дійсності ця відстань становить близько 4 метрів.

В копії висновку Київської міської санепідемстанції на проект будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 Києва від 05.07.2006р. № 174, що надана Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва вказано наступне: «за відносну відмітку 0.000 м прийнято рівень чистої підлоги першого поверху, що відповідає абсолютній відмітці - 179.85», що не відповідає жодній графічній частині надано проектної документації.

Відповідно до копії листа-погодження проектної документації на будівництво

від 14.08.2006 р. № 07-6812, що надана Управлінням державного архітектурно будівельного контролю м. Києва, (таблиця показників) максимальна позначка відповідає 14,7 метра, що не відповідає жодній графічній частині наданої проектної документації.

Згідно графічної частини проекту копії фасадів індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , в осях 1-5, в осях А-Е в осях 5-1, надані Головним управлінням містобудування архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державно адміністрації, та копії фасадів в осях 1-5, в осях А-Е, в осях 5-1, що надані Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, суттєве

відрізняються поверховістю від копій фасадів індивідуального житлового

будинку по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва в осях 1-5, в осях А-Е, в осях 5-1, наданих Київським філіалом Державного науково-дослідного інституту «НДІпроектреконструкція»; копії розрізів 1-1; 2-2 індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , надані Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації, також суттєво відрізняються поверховістю від копій розрізів 1-1; 2-2 індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва , надані Київським філіалом Державного науково-дослідного інституту «НДІпроектреконструкція»; на копії фрагменту генерального плану проекту індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , наданій Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації, відстань між осями 1-5 зазначена 21000 мм, а на копії генерального плану, наданій Київським філіалом Державного науково-дослідного інституту «НДІпроектреконструкція`відстань між осями 1-5 зазначена 23000 мм.

Згідно ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій», будівництво об`єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про планування і забудову територій», дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі: проектної документації; документа, що посвідчує право власності чи користування (в тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою; угоди про право забудови земельної ділянки; рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об`єкта містобудування; комплексного висновку державної інвестиційної експертизи; документа про призначення відповідальних виконавців робіт.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 було надано дозвіл на виконання будівельних робіт -будівництва індивідуального житлового будинку.

Відповідно до п. 7.2.1 Правил забудови м. Києва, затверджених рішенням КМР № 11/2587 від 27.01.2005 р., усі затверджувані стадії проектно-кошторисної документації (ЕП, ЕПЗ, ПЗ, ТЕР, П, ПЗ) і затверджувана частина РП перед їх затвердженням підлягають обов`язковій комплексній державній експертизі. Перелік об`єктів, проекти будівництва яких не підлягають проведенню комплексної державної експертизи, затверджується Держбудом України.

Не потребують висновку комплексної державної експертизи будівництво житлових будинків з числом надземних поверхів до двох включно (не рахуючи мансардного поверху), дачні та садові будинки, що мають підвальні приміщення та господарські і допоміжні споруди, а також житлові одноквартирні будинки котеджного типу для індивідуальних забудовників І та ІІ категорій складності.

Відповідно до Державних будівельних норм України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», затверджені наказом Держбуду України від 18.05.2005 р. № 80, одноквартирний житловий будинок - індивідуальний житловий будинок, що має прибудинкову ділянку.

На запит Державної архітектурно-будівельної інспекції від 19.09.2007 р. № 24/5-1412 Управління ціноутворення, експертизи та контролю вартості у будівництві разом з Управлінням архітектурно-конструктивних та інженерних систем будинків та споруд Міністерства регіонального розвитку та будівництва України листом від 20.09.2007 р за № 7/12-533 надали відповідь, зазначили, що за прийнятими проектом архітектурно-планувальними та технічними рішеннями та відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 зазначений житловий будинок є 6-поверховим і не є традиційним для одноквартирного житлового будинку котеджного типу І-ІІ категорії складності, цей проект не підпадає під дію Переліку об`єктів, затвердження проектів будівництва яких не потребує висновку комплексної державної експертизи, затверджених наказом Держбуду України від 12.11.2003 р. № 187.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства, для отримання дозволу на виконання будівельних робіт в м. Києві, позивач зобов`язаний був надати висновок комплексної державної експертизи. Виключенням є житлові будинки з числом поверхів до двох, не рахуючи мансардного, дачні та садові будинки, що мають підвальні приміщення та господарські і допоміжні споруди, а також житлові одноквартирні будинки котеджного типу для індивідуальних забудовників І та ІІ категорій складності, а будинок ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 є 6-поверховим і не є традиційним для одноквартирного житлового будинку котеджного типу І-ІІ категорії складності, а тому проект даного будинку потребував проходження комплексної державної експертизи.

Держархбудінспекція має право скасовувати рішення, прийняті інспекціями з порушенням норм законодавства (п. 13 ч. 5 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою КМУ від 18.10.2006 р. № 1434).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки, ОСОБА_1 подав до Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва не затверджену і не погоджену в установленому законодавством порядку проектну документацію, а саме проект індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 без проходження комплексної державної експертизи, то відповідач як суб`єкт владних повноважень на виконання покладених на нього завдань та обов`язків видав 02.10.2007 р. наказ № 38 «Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт».

Акт державного чи іншого органу -це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, тому у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову.

Згідно з ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що позивачем у позовній заяві не були наведені обставини, які б підтверджувались достатніми доказами, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити, оскільки при прийнятті спірного рішення відповідач діяв в межах своїх повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства та з врахуванням фактичних обставин справи.

На підставі ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 17, 94, 158, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.Є. Пилипенко

Дата підписання повного тексту постанови: 29.01.2010 р.