Справа № 161/15065/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12343/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Черняком В.В. в порядку спрощеного позовного провадження у м. Луцьку) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимировича, Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії LC № 000810 від 21.05.2019.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2019 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оспорювана постанова винесена з порушенням вимог ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема, не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Також, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що старшим інспектором Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчуком О.В. не доведено, що правопорушення було вчинено саме власником автомобіля, а отже, за відсутності вини виключається наявність складу адміністративного правопорушення. Крім того, чинним законодавством України не забороняється передавати транспортний засіб у користування іншій особі, проте на підставі ст.63 Конституції України відмовився зазначати яка саме особа керувала його транспортним засобом.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент муніципальної варти Луцької міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що оспорюваною постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Суть правопорушення за її змістом полягала в тому, що ОСОБА_1 21.05.2019 о 12 год 49 хв, керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz Е270, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Луцьку по вул. Романюка, 1, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушив п.3-34 додатку до розділу 33 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було вірно визначено особу, яка несе відповідальність за вчинення порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису). Крім того, як вбачається з матеріалів справи (рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), оспорювана постанова була відправлена за місцем реєстрації позивача 22.05.2019, тобто в межах трьох днів з дня її винесення, а тому вважається такою, що була винесена з дотриманням норм чинного законодавства України, є законною та правомірною. Щодо позовних вимог до старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука О.В. суд першої інстанції відмовив з тих підстав, що належним відповідачем у даній справі, в силу вимог ст.2 КАС України, ст.ст.218, 219 КУпАП в їх системному зв`язку, має бути виконавчий орган міської ради - в даному випадку Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, як юридична особа, оскільки, посадові особи Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради діють від імені цього органу, а отже не можуть виступати відповідачем у справах даної категорії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значенням для справи, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.п.3.34 Розділу 33 ПДР дорожнім знаком «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог зупинки, стоянки, у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову по справі, яка повинна містити, зокрема, найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний відповідно до ч.3 ст.286 КАС України має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що фотофіксація правопорушення є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення в контексті положень ст.251 КУпАП, оскільки спецзасіб SAMSUNG SM-T561 є належним чином сертифікованим.

Про те, що дана обставина зафіксована неналежним технічним засобом, доказів суду не надано.

Крім того, про здійснення фіксації правопорушення (фотозйомка) спецзасобом марки «Samsung SM-T561» вказано в оспорюваній постанові, а тому така відповідає нормам ст.283 КУпАП

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність оспорюваної позивачем постанови.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституція України прямо не встановлює презумпції невинуватості щодо адміністративних правопорушень. Дане твердження також підтримує Європейський суд з прав людини у справі «Фальк проти Нідерландів» від 19.10.2004, де суд визнав правомірним відповідальність саме власників транспортних засобів.

Тому, конституційна презумпція невинуватості особи не поширюється на притягнення до адміністративного правопорушення.

За змістом ст.279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 Закону звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Закону до винесеної постанови вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Судом встановлено та видно з матеріалів справи, що ОСОБА_1 не звертався із вказаною заявою до відповідного органу.

Слід зазначити, що позивач не оскаржував рішення в частині відмови у задоволенні позову до старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука О.В., а тому в контексті положень ч.1 ст.308 КАС України, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в цій частині, розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року по справі №161/15065/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 11.12.2019.