Справа № 640/20685/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2019 року №640/20685/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС АГРО"

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕС АГРО" (03148, м. Київ, вул. Петра Курінного, 2а, оф.10, ) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), в якому просить суд:

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1081908/41290251 від 20.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 8 від 19.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1081909/41290251 від 20.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 9 від 19.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1083375/41290251 від 21.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 10 від 22.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1083376/41290251 від 21.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №11 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1087788/41290251 від 26.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №12 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1087789/41290251 від 26.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 13 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1084719/41290251 від 22.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 14 від 29.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1084720/41290251 від 22.03.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 15 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1084721/41290251 від 22.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №16 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги мотивовано тим, що податковим органом було порушено порядок зупинення реєстрації податкових накладних, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість оскаржуваних рішення, та необхідності їх скасування, а також зобов`язання вчинити дії по реєстрації податкових накладних №8 від 19.01.2019р., №9 від 19.01.2019р., №10 від 22.01.2019р. №11 від 31.01.2019р.,№14 від 29.01.2019р., №15 від 31.01.2019р., №16 від 31.01.2019р., №12 від 31.01.2019р., №13 від 31.01.2019р. Позивачем наголошено, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, проте, фіскальним органом в даному випадку, в порушення приписів податкового законодавства, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлено законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачам строк для надання відзивів та витребувано від останніх докази та відповідні матеріали.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кас України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14 березня 2018 року між ТОВ «ЕС АГРО» (Постачальник) та ТОВ «Комплекс АГРОМАРС» (філія «Київкомбікорм») (Покупець) укладено Договір поставки кукурудзи № 234/2018/КАМ/О, за умовами якого Постачальник бере на себе зобов`язання здійснити поставку Товару, який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений Постачальником Товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

За результатами здійснення господарських зобов`язань по виконанню вказаного Договору, ТОВ "ЕС АГРО" було складено наступні податкові накладні та направлено їх на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних, а саме:

№ 8 від 19.01.2019р. на суму 205 344, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 34 224, 00 грн.;

№ 9 від 19.01.2019р. на суму 201 312, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 35 052, 00грн.;

№ 10 від 22.01.2019р. на суму 198 340, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 33 056, 67грн.;

№11 від 26.01.2019р. на суму 207 744, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 34 624,00грн.;

№12 від 27.01.2019р. на суму 208 224, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 34 704, 00грн.;

№13 від 29.01.2019р. на суму 171 072, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 28 512, 00 грн.;

№14 від 29.01.2019р. на суму 198 240,00 грн., в т.ч. ПДВ - 33 040, 00 грн.;

№15 від 31.01.2019р. на суму 197 783,00 грн., в т.ч. ПДВ - 32 963, 83 грн.;

№16 від 31.01.2019р. на суму 183 815,00 грн., в т.ч. ПДВ - 30 635, 83 грн.

Згідно квитанції № від 29.01.2019р.; № від 29.01.2019р.; № від 29.01.2019р.; № від 12.02.2019р.; № від 13.02.2019р.; № від 14.02.2019р.; № від 14.02.2019р.; № від 14.02.2019р.; № від 14.09.2019р. вказані податкові накладні прийнято, але реєстрацію по них зупинено. Підставою для зупинення реєстрації зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогампп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Позивачеві запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

ТОВ "ЕС АГРО" з метою реєстрації зазначених вище податкових накладних було направлено повідомлення від 18.02.2019р. № 1, №2; від 19.02.2019р. №3, №4; від 20.02.2019р. №5, №6, №7 та від 21.02.2019р. №8, №9 щодо подання пояснень та копій документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК. Одночасно, в електронному вигляді були надані пояснення та відповідні копії документі по зупинених податкових накладних, а саме: копію договору з постачальником товару ТОВ "ЕКСПО КОРП" та ТОВ "ФІД СТАДІС" та відповідні специфікації до нього; копії видаткових накладних, згідно яких даний товар було оприбутковано, копію договору з покупцем даного товару ТОВ "Комплекс АГРОМАРС" (філія "Київкомбікорм"), копії договорів та заявок- договорів з перевізниками товару, копії товарно-транспортних накладних, що підтверджують його перевезення та інші.

Відповідно до даних пояснень та документів, поставка товару - кукурудзи (Товару), яка була відвантажена Покупцеві - ТОВ "Комплекс АГРОМАРС" (філія "Київкомбікорм"), згідно видаткових накладних на підставі яких Постачальником - ТОВ "ЕС АГРО" були виписані та відправлені на реєстрацію податкові накладні №8, №9 від 19.01.2019р.; №10 від 22.01.2019р. №11 від 26.01.2019р.;№12 від 27.01.2019р.: №13 та №14 від 29.01.2019р.; №15 та №16 від 31.01.2019р., була здійснена в рамках одного договору поставки №234/2018/КАМ/О від 14.03.2018р. Податкова накладна була виписана за першою із подій - відвантаження товару.

При цьому, придбання ТОВ "ЕС АГРО", поставленого Покупцеві товару, зазначеного в податкових накладних №8 та №9 від 19.01.2019р. було здійснено в рамках договору поставки №ЕК-1/19 від 02.01.2019р. у ТОВ "ЕКСПО КОРП" (код ЄРДПОУ 42542513); а товару за іншими зазначеними вище податковими накладними №10-16 - в рамках договору поставки №ФС-1/19 від 17.01.2019р. у ТОВ "ФІД СТАДІС" (код ЄРДПУ 42546649), згідно належним чином оформленими видатковими та податковими накладними, які були зареєстровані в органах ДФС за електронними квитанціями.

Комісією Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за результатами розгляду вказаних повідомлень та наданих документів прийнято наступні рішення:

№ 1081908/41290251 від 20 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 19.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1081909/41290251 від 20 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 19.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1083375/41290251 від 21 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 22.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1083376/41290251 від 21 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 31.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1087788/41290251 від 26 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 31.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1087789/41290251 від 26 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 31.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1084719/41290251 від 22 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 29.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1084720/41290251 від 22 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 31.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 1084721/41290251 від 22 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 31.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою прийняття таких рішень стало ненаданням платником податку:

первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі і рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявності яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслено).

В подальшому, позивачем було подано до ДФС України скарги на вказані вище рішення, проте, рішеннями Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 13319/41290251/2 від 07.03.2019р., № 13320/41290251/2 від 07.03.2019р., № 13335/41290251/2 від 07.03.2019р., № 13336/41290251/2 від 07.03.2019р., № 13827/41290251/2 від 11.03.2019р., № 13828/41290251 /2 від 11.03.2019р., № 13333/41290251/2 від 07.03.2019р., № 13334/41290251/2 від 07.03.2019р., № 13337/41290251/2 від 07.03.2019р., скарги позивача залишено без задоволення, а рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями Комісії ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, ТОВ "ЕС АГРО" звернулося до суду з даним позовом.

Оцінюючи наведені обставини справи, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України.

Згідно з п. 201.1 ст.201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 41.1 ст.14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон №1797-VIII від 21.12.2016 року).

В свою чергу, згідно з положеннями пунктом 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкової накладної була зупинена у зв`язку з відповідність податкової накладної вимогам підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податків".

Відповідно до п.п. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податків", комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України ;

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

У той же час, відповідно до пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Незважаючи на те, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних, не є предметом розгляду в рамках даного спору, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне відзначити, що таке рішення не містять в собі визначення конкретного критерію ризикованості платника податку, а містить лише посилання на підпункт 1.6 Критеріїв, який є доволі об`ємним. До того ж, рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

Суд наголошує, що рішення про зупинення реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, рішення контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної не відповідало критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, що породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, незрозумілість рішення контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної позбавило позивача можливості надати саме ті документи, на яких відповідач наголошує у відзиві на позовну заяву.

18.02.2019, 19.02.2019, 20.02.2019 та 21.02.2019 позивачем було подано до контролюючого органу пояснення і документи для підтвердження реальності вчинення господарських операцій, копії яких додані до матеріалів справи, в яких підкреслено, що податкові накладні були виписані зі першою із подій - відвантаженням товару.

Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, рішення відповідача №1081908/41290251 від 20 лютого 2019 року; №1081909/41290251 від 20 лютого 2019 року; №1083375/41290251 від 21 лютого 2019 року; №1083376/41290251 від 21 лютого 2019 року; №1087788/41290251 від 26 лютого 2019 року; №1087789/41290251 від 26 лютого 2019 року; №1084719/41290251 від 22 лютого 2019 року; №1084720/41290251 від 22 лютого 2019 року та №1084721/41290251 від 22 лютого 2019 року містять лише загальні твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані.

Як встановлено вище, у Квитанціях від № від 29.01.2019р.; № від 29.01.2019р.; № від 29.01.2019р.; № від 12.02.2019р.; № від 13.02.2019р.; № від 14.02.2019р.; № від 14.02.2019р.; № від 14.02.2019р.; № від 14.09.2019р. відповідач в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві запропонував надати пояснення та/або копії документів, "достатні для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН", однак, не вказав конкретних документів, яких не вистачає; позивач, у свою чергу, направив до контролюючого органу пояснення і документи для підтвердження реальності вчинення господарських операцій з контрагентом; доказів на підтвердження зворотного відповідачами до суду не надано.

Разом з тим, комісією ГУ ДФС у м. Києві, незважаючи на надання позивачем необхідних документів, відмовлено у реєстрації податкових накладних від №8 від 19.01.2019р., №9 від 19.01.2019р., №10 від 22.01.2019р. №11 від 31.01.2019р.,№14 від 29.01.2019р., №15 від 31.01.2019р., №16 від 31.01.2019р., №12 від 31.01.2019р., №13 від 31.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З аналізу квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних від та рішень комісії про відмову в реєстрації податкових накладних судом встановлено, що вони не містять відомостей про те, яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд звертає увагу, що вказані рішення не містять чіткого визначення підстав для відмови в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а комісією ГУ ДФС у м. Києві лише проставлено відмітки навпроти процитованих підстав для відмови без підкреслення необхідних документів, як передбачено у бланку оскаржуваних рішень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві: №1081908/41290251 від 20 лютого 2019 року; №1081909/41290251 від 20 лютого 2019 року; №1083375/41290251 від 21 лютого 2019 року; №1083376/41290251 від 21 лютого 2019 року; №1087788/41290251 від 26 лютого 2019 року; №1087789/41290251 від 26 лютого 2019 року; №1084719/41290251 від 22 лютого 2019 року; №1084720/41290251 від 22 лютого 2019 року та №1084721/41290251 від 22 лютого 2019 року не відповідають приписам податкового законодавства, оскільки платником податків надано необхідні документи на підтвердження факту здійснення господарських операцій за податковими накладними, у той час, як відповідачем зазначені документи всебічно не досліджені, а доводи платника податків не спростовані.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом, то в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на

контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкових накладних №8 від 19.01.2019р., №9 від 19.01.2019р., №10 від 22.01.2019р. №11 від 31.01.2019р.,№14 від 29.01.2019р., №15 від 31.01.2019р., №16 від 31.01.2019р., №12 від 31.01.2019р., №13 від 31.01.2019р в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Комісію обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано права вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, "свобода розсуду" фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, оскільки суд дійшов висновку щодо протиправності рішень ГУ ДФС у м. Києві щодо відмови у реєстрації податкових накладних позивача, то відповідно, з урахуванням положень п. 19, п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №8 від 19.01.2019р., №9 від 19.01.2019р., №10 від 22.01.2019р. №11 від 31.01.2019р.,№14 від 29.01.2019р., №15 від 31.01.2019р., №16 від 31.01.2019р., №12 від 31.01.2019р., №13 від 31.01.2019р, подані товариством з обмеженою відповідальністю "ЕС АГРО", а така реєстрація має відбутись датою отримання зазначених накладних.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятого на їх підставі рішення, у зв`язку із чим суд вбачає наявними підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки порушення права позивача було спричинено саме протиправними рішеннями ГУ ДФС у м. Києві, то судові витрати підлягають стягненню саме за рахунок відповідача в особі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС АГРО" (03148, м. Київ, вул. Петра Курінного, 2а, оф.10, ) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1081908/41290251 від 20.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 8 від 19.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1081909/41290251 від 20.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 9 від 19.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1083375/41290251 від 21.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 10 від 22.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

5. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1083376/41290251 від 21.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №11 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

6. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1087788/41290251 від 26.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №12 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

7. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1087789/41290251 від 26.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 13 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

8. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1084719/41290251 від 22.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 14 від 29.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

9. Визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1084720/41290251 від 22.03.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 15 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

10. Визнати Рішення ГУ ДФС у м. Києві №1084721/41290251 від 22.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним, скасувавши його та зобов`язати ДФС України здійснити дії щодо реєстрації (зареєструвати) податкової накладної №16 від 31.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕС АГРО" (03148, м. Київ, вул. Петра Курінного, 2а, оф.10, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 17 289, 00 грн (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять тисяч).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа