Справа № 749/1080/19
Суддя: Шаповал З. О.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/1080/19
Номер провадження 2-а/749/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ адміністративну справу №749/1080/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Сновського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Мельника Євгена Олексійовича, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

14.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора Сновського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Мельника Євгена Олексійовича, про скасування постанови серії ДП18 №402075 від 09.11.2019 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що спірна постанова винесена з грубим порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення до відповідальності позивача. Останній стверджує, що постанова складена без врахування зауважень та пояснень позивача. Позивач вважає, що інспектор поліції не мав права на місці зупинки розглядати справу про адміністративне правопорушення, оскільки дана справа повинна розглядатися за місцем знаходження Сновського ВП. Позивач вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Стверджує, що він їхав на вказаному в постанові скутері в якості пасажира.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Стверджував, що він їхав на вказаному в постанові скутері в якості пасажира. Не заперечував факт того, що скутер було зупинено працівниками поліції за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору. На запитання суду хто керував скутером позивач відповів «близький родич», жодних прізвищ, імен та контактних даних суду в категоричній формі не надав. Звернув увагу суду, що матеріали справи не містять доказів його вини.

У судовому засіданні відповідач відсутній про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, однак жодного разу в судове засідання так і не з`явився. Витребуваного судом відеозапису до суду не надав. До суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає. Пояснює, що 09.11.2019 року близько 23 години 30 хвилин відповідачем на службовому автомобілі було зупинено скутер Хонда-Діо під керуванням Тітенка, який керував скутером без мотошолома. На мопеді в якості пасажира знаходилась дівчинка, яка також знаходилась без мотошолома. Під час перевірки документів у водія Тітенка відсутнє посвідчення водія категорії А1. У зв`язку з чим на водія було складено постанову за ст.. 126 ч.2 ст.121 ч.5 КУпАП.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали прийшов до наступного висновку.

Інспектором Сновського ВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Мельником Євгеном Олексійовичем 09.11.2019 року о 23 годині 40 хвилин було складено постанову серії ДП18 №402075, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в сумі 510 грн за те, що він 09.11.2019 року о 23 годині 30 хвилин в м. Сновськ, по вул.. Незалежності керував скутером Хонда-Діо без мотошолому та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким видом транспортного засобу.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Згідно пункту 2.4 «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до п.2.1 «а», «б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб…

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.3 «г» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з КУпАП.

До матеріалів справи стороною відповідача - суб`єктом владних повноважень не було надано суду відеозапису з нагрудного реєстратора, який би підтверджував факт керування вказаним у спірній постанові скутером, тоді як позивач заперечує проти вказаного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (ст.7 КУпАП)

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак, до суду належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано не було.

Суд вбачає, що працівниками поліції не формувались жодні матеріали адміністративної справи, не здійснювалася відеофіксація правопорушення. Тобто, відповідачем не зібрано та не надано до суду жодних доказів на підтвердження факту скоєння правопорушення та правомірності своїх дій.

Фактично матеріали справи складаються лише з оскаржуваної постанови.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, будь-який доданий до матеріалів справи відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а (№ 2-а/337/154/2016) та постанові від 02.12.2019 року у справі №766/16904/16-а.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №402075 від 09.11.2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 293 КУпАП орган (посадова особа), розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.

Отже, оскільки у справі немає доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП, то склад цього правопорушення відсутній, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю, що цілком узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 02.12.2019 року у справі №766/16904/16-а та ч.3 ст.286 КАС України, якою передбачено, що місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у правах про притягнення до адміністративної відповідальності має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись статями 8, 19, 55 Конституції України, статями 1, 7, 9, 121,126 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 №402075 від 09.11.2019 року складену Інспектором Сновського ВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Мельником Євгеном Олексійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Щорський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги у 10-ти денний строк, з дня його проголошення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Суддя З.О. Шаповал