Справа № 1.380.2019.003152
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003152
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мричко Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника позивача Бречка О.А.,
відповідача Буця Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, -
в с т а н о в и в :
Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (надалі Національної академії, Позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , Відповідач), в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії витрати, пов`язані з його утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 291324,39 грн.
Ухвалою від 19.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
12.11.2019 суд, керуючись статтею 80 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), постановив ухвалу про витребування доказів.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що відповідно до наказу начальника Національної академії № 67-КС від 08.08.2016 ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Наказом начальника Національної академії № 200 від 22.08.2016 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення з обіду 22.08.2016. Вказує на те, що між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Сил України, відповідно до якого відповідач зобов`язується сумлінно виконувати вимоги статутів ЗС України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Однак, курсант ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язання ним відшкодувати витрати на утримання у закладі вищої освіти. Наказом начальника Національної академії № 26-КС від 24.05.2019 (по особовому закладі) із солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби у запас. Наказом начальника Національної академії № 129 від 24.05.2019 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та знято зі всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 296280,33 грн. Також зазначає, що курсантом ОСОБА_1 . 24.05.2019 частково відшкодовано заборгованість в сумі 4955,94 грн., тому за таким рахується заборгованість у розмірі 291324,39 грн. Вважає, що оскільки Відповідачем не погашено заборгованість перед державою щодо відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, тому просить суд такі стягнути.
Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не подав.
Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні такого повністю.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно з витягом з Наказу начальника Національної академії № 67-КС від 08.08.2016 (по особовому складу) солдата ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (арк. справи 14).
Відповідно до витягу з Наказу начальника Національної академії № 200 від 22.08.2016 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 22.08.2016 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення з обіду 22.08.2016 (арк. справи 15).
24.05.2019 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до якого Відповідач добровільно зобов`язується, зокрема, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (арк. справи 16).
Курсант ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії, у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язання ним відшкодувати витрати на утримання у закладі вищої освіти (арк. справи 17).
Згідно з витягом з Наказу начальника Національної академії № 26-КС від 24.05.2019 (по особовому закладі) із солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів третього курсу у зв`язку з розірванням контракту та звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (арк. справи 18).
Відповідно до витягу з Наказу начальника Національної академії № 129 від 24.05.2019 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 з 24.05.2019 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового сніданку 25.05.2019. Одночасно зобов`язано солдата ОСОБА_1 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 22.08.2016 по 24.05.2019 в сумі 296280,33 грн. (арк. справи 19).
Як видно з довідки Національної академії № 644 від 19.06.2019, ОСОБА_1 24.05.2019 добровільно відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 4955,94 грн. Станом на 19.06.2019 за курсантом ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 291324,39 грн. (арк. справи 27).
У зв`язку з тим, що Відповідачем в добровільному порядку відшкодовано лише частину коштів, а саме 4955,94 грн., тому Позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.
Проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані правовими нормами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон України №2232-XII).
За приписами вказаного Закону, зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 3 частини 2 статті 23 цього Закону.
Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини 5статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Пунктом 1 Порядку «Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок №964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.
Згідно з пунктом 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
У відповідності до пункту 6 Порядку, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно з пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Відповідно до п.п. 2.1.1.2. Поряду розрахунку виплат для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.
Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.
Згідно з пункту 2.1.4. Порядку розрахунку витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.
Відповідно до пункту 2.1.6. Порядку, розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Аналіз наведеного вище дає суду підстави для висновку, що на курсанті вищого навчального закладу у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання лежить обов`язок відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому він проходив військову службу (навчання).
При вирішенні спору, суд виходив з таких мотивів.
Загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням Відповідача в Національній академії становить 296280,33 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 24.05.2019 № 104.
Як видно з довідки Національної академії № 644 від 19.06.2019, Відповідач 24.05.2019 добровільно відшкодував частину витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі в сумі 4955,94 грн.
Отже, враховуючи часткову сплату Відповідачем заборгованості в сумі 4955,94 грн., залишок такого боргу за утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі станом на 19.06.2019 складав 291324,39 грн.
Згідно з пунктами 7-8 Порядку № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.
Суд звертає увагу, що курсанти, які навчаються у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Відповідач був обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту. Доказів добровільного відшкодування суми витрат, а саме 291324,39 грн., як і доказів оскарження такої суми витрат, Відповідач суду не надав.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , не зважаючи на взятий на себе обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання) у Національній академії, будучи ознайомленим з розрахунком нарахованих сум витрат, станом на день розгляду справи не здійснив відшкодування витрат добровільно, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення Позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13.12.2019.

Суддя Мричко Н.І.