Справа № 640/2298/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2298/19 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя про визнання протиправними дій та рішень, скасування таких рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя, в якій просить:

- визнати протиправними дії Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Витій раді правосуддя по виконанню питання 4 порядку денного Протоколу № 1, засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя від 25 січня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя по виконанню п. 4 порядку денного Протоколу № 1, засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя від 25 січня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення, прийняте за результатами розгляду п. 9 порядку денного засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя, закріплене Протоколом № 2 від 15 лютого 2019 року, яким вирішено: "визначити переможцем конкурсу на зайняття посади державної служби категорії "А" в системі правосуддя Голови Державної судової адміністрації України ОСОБА_3 ".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2019 задоволено заяву про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 , зупинено дію рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя, прийнятого за результатами розгляду пункту 9 порядку денного засідання, закріпленого Протоколом №2 від 15.02.2019, яким визначено переможцем конкурсу на посаду Голови Державної судової адміністрації України ОСОБА_3 .

14.03.2019 до Окружного адміністративного суду міста Києва через канцелярію надійшло клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду від 14.03.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя про скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Комісією з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та скасувати заходи забезпечення позову.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки факту відсутності підстав для забезпечення позову, дав безпідставну та передчасну оцінку доказам, які були надані позивачем та не врахував, що відсутні будь-які обставини, які б вказували на наявність очевидних ознак порушення прав та інтересів позивача до ухвалення рішення у справі.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції просив скасувати та відмовити у вжитті заходів забезпечення позову.

Представник позивача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування клопотань про скасування заходів забезпечення позову заявник, зокрема, зазначає, що ОСОБА_1 не є учасником конкурсу на зайняття посад державної служби категорій «А» у Державній судовій адміністрації України, а саме - на посаду Голови Державної судової адміністрації України, який оголошений рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 року №142/0/15-19 та призначений на 15 лютого 2019 року, відтак, ОСОБА_1 позбавлений права оскарження будь-яких рішень Комісії, оскільки не наведено обґрунтування існування реального негативного впливу на його конкретні права чи інтереси у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення, оформленого протоколом №2 від 15.02.2019 року.

Також, заявник мотивував доцільність скасування заходів забезпечення позову нібито порушенням оскаржуваною ухвалою суду прав переможця конкурсу, оскільки зупиняючи дію протоколу №2 суд, на її думку, фактично заборонив Вищій раді правосуддя здійснювати дії стосовно призначення ОСОБА_3 на посаду, як переможця конкурсу.

Крім цього, вважає, що забезпечивши позов суд ухвалив рішення на користь позивача без розгляду справи по суті.

Дослідивши обставини справи та оцінивши доводи апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом даної апеляційної скарги є саме ухвала суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2019.

Так, відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, статтею 157 КАС України визначений порядок вирішення питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, скасування заходів забезпечення позову є правом суду, а не обов`язком та підставою для їх скасування є, зокрема, відповідне клопотання учасника справи за умови його належної вмотивованості.

Відповідно до ч. 5 ст.157 КАС України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

В контексті викладеного, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що законодавцем розмежовано правовий механізм та підстави вжиття заходів забезпечення позову та скасування таких заходів, позаяк підставою для їх скасування можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або, які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів.

Положення ст. 150, 151 КАС України підлягають застосуванню при вирішенні питання про забезпечення позову відповідним шляхом, в той час, як порядок скасування вжитих заходів забезпечення позову встановлюється ст. 157 КАС України.

Отже, з аналізу процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливе коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону.

Таким чином, посилання відповідача, як на підставу для скасування заходів забезпечення позову, на те, що вжиті заходи забезпечення позову суперечать положенням ст.151 КАС України, є необґрунтованими та безпідставними.

У той же час, наявність або відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, встановлюється судом при вирішенні відповідного питання, що і було здійснено ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2019.

Твердження апелянта щодо відсутності передбачених законодавством підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя фактично свідчить про незгоду відповідача саме з ухвалою, якою було вжито заходи забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що незгода з ухвалою про вжиття заходів забезпечення позову є приводом для оскарження в апеляційному порядку саме ухвали, якою були вжиті відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак, аналізуючи доводи апелянта в межах апеляційного розгляду саме оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку про незгоду останнього саме з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2019, якою було задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Підсумовуючи викладене колегія суддів наголошує, що процесуальним законом розмежовано механізм та підстави вжиття заходів забезпечення позову (ст. 150 - 156 КАС України) та скасування таких заходів (ст. 157 КАС України).

Клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову не містять обґрунтувань щодо зміни обставин, які були підставою для постановлення Окружним адміністративним судом м. Києва ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, а твердження про невідповідність такої ухвали положенням ст.ст. 150, 151 КАС України не є належним обґрунтуванням клопотань про скасування заходів забезпечення позову, що свідчить про його невмотивованість.

Виходячи з правил глави 1 розділу III КАС України та меж перегляду судом апеляційної інстанції справи щодо перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції (ст. 308 КАС України), суд апеляційної інстанції не може у рамках даного апеляційного провадження вирішувати питання щодо перевірки законності та обґрунтованості ухвали про забезпечення позову. Кожне апеляційне провадження спрямоване на вирішення визначеного кола питань та має самостійне завдання - перевірити законність та обґрунтованість окремо взятого судового рішення щодо якого таке провадження відкрито.

Метою апеляційного перегляду є юридичний контроль за законністю та обґрунтованістю ухваленого судом першої інстанції судового рішення, яке підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвал про забезпечення позову не можуть оцінюватись судом в рамках іншого апеляційного провадження, предметом перегляду якого є інше судове рішення, а тому колегія суддів відхиляє відповідні доводи як такі, що не стосуються питання скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведених норм права та обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2019, з огляду на те, що клопотання відповідача про скасування таких заходів є необґрунтованим та належним чином не вмотивовано, позаяк не містить обставин, які б свідчили про зміну обставин та відсутність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а суд при постановленні ухвали про відмову у задоволенні клопотань відповідача про скасування заходів забезпечення позову вірно застосував норми процесуального права, повно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав скасування заходів забезпечення позову, що вказує на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги .

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року касаційну скаргу Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в цій справі відмовлено.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.