Справа № 1.380.2019.004021
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11336/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та голови Личаківського районного суду м.Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року, прийняте суддею Сакалоша В.М., повний текст складено 26.09.2019 року, у справі № 1.380.2019.004021 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Личаківського районного суду м.Львова судді Жовніра Г.Б. про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність Голови Личаківського районного суду м. Львова судді Жовніра Григорія Богдановича (далі - відповідач) щодо невиконання та порушення вимог ст. 40 Конституції України, ст. ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язати Голову Личаківського районного суду м. Львова суддю Жовніра Г.Б. розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 26.05.2019 та надати вичерпну обґрунтовану відповідь за власним підписом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року, позов задоволено частково. Зобов`язано Голову Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Г.Б. розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 26.05.2019, що стосується «повідомити та донести узагальнення ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 суддям Личаківського районного суду м. Львова для їх застосування» та повідомити письмово ОСОБА_1 про результат розгляду його звернення. В решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в частині відмови у визнанні протиправною бездіяльність Голови Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Г.Б., з підстав неправильного застосування норм матеріального права, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що його права порушені, оскільки відповіді від відповідача на його звернення від 12.06.2019 ним не отримано, а суд першої інстанції не захистив його права.

Просить скасувати рішення суду в частині відмови у визнанні протиправною бездіяльність Голови Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Г.Б., та в цій частині ухвалити нове, яким визнати протиправною бездіяльність відповідача.

Голова Личаківського районного суду м.Львова подав апеляційну скаргу в частині задоволення позовних вимог, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що позивач у своєму зверненні втрутився в його діяльність як голови суду, оскільки по суті, «зобов`язав» його вчиняти дії, які законом не віднесено до його обов`язків як голови суду, а в кінцевому - «зобов`язав» повідомити заявників «про виконання» звернення.

З огляду на невідповідність звернення вимогам ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» та неможливості його кваліфікація як пропозиції, заяви чи скарги, а також враховуючи явну незаконність вимог, які по суті носили зобов`язальний характер, звернення позивача не підлягало розгляду в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» і саме з цих підстав керівник апарату Личаківського районного суду м. Львова 03.06.2019р. надав відповідь позивачу від 03.06.2019р., зазначивши про гарантії незалежності суддів, а також про повноваження голови суду, до яких не віднесено такого обов`язку як доведення до відома суддів інформації про судову практику судів вищої інстанції.

Вважає, що на спірні правовідносини щодо розгляду звернення позивача від 26.05.2019р. вимоги Закону України «Про звернення громадян» не поширюються, за його резолюцією таке звернення було передане до виконання керівнику апарату Гвоздю Т.М.

Просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти постанову в цій частині, якою відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, зміст якого аналогічний мотивації позовних вимог. Просить апеляційну скаргу на оскаржуване рішення суду залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, який просить задоволити його апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача задоволити, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав Голові Личаківського районного суду м. Львова судді Жовніру Г.Б. звернення від 26.05.2019, у якому просив повідомити та донести Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №9-/0/4-17 від12.07.2017 про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування суддям Личаківського районного суду м. Львова для їх застосування. Також просив про прийняте рішення і виконання даного звернення повідомити його письмово у встановлені Законом терміни.

03.06.2019 керівником апарату Личаківського районного суду м. Львова надіслано позивачу відповідь на звернення, якою повідомлено, що у суді постійно проводяться наради, навчання з метою узагальнення судової практики. Окрім того, зазначено, що ст. 129 Конституції України, встановлено, що суддя здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з тим, що відповідачем не надано йому у встановлений строк належним чином оформленої відповіді на його звернення, звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не допущено бездіяльність при розгляді звернення позивача від 26.05.2019, однак, вважав, що Голову Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Г.Б. слід зобов`язати розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 26.05.2019, що стосується «повідомити та донести узагальнення ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 суддям Личаківського районного суду м. Львова для їх застосування» та повідомити письмово ОСОБА_1 про результат розгляду його звернення.

Апеляційний суд частково погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Приписами частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання практичної реалізації громадянами України, наданого їм статтею 40 Конституцією України, права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюється Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частинами 1 - 6 ст. 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства. Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне).

Згідно з абзацом 1 статті 14 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

За приписами статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

За частиною третьою статті 7 Закону № 393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Правовий статус голів місцевих судів визначений статтею 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 2 червня 2016 року (далі - Закон №1402-VIII), згідно з яким голова місцевого суду: 1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами; 2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду; 3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства; 4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ; 5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення; 6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду; 7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства; 8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду; 9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів; 10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

На голову покладено організаційне керівництво діяльністю суду. Головна мета такого керівництва - забезпечення злагодженості в роботі апарату суду, створення сприятливих умов для відповідального ставлення усіх працівників до своїх службових обов`язків і на цій основі - виконання судом покладених на нього завдань по здійсненню правосуддя. Цій меті повинні слугувати правильний підбір, навчання і виховання кадрів, чіткий розподіл обов`язків між працівниками, продумане планування роботи, дійовий контроль і перевірка виконання.

Зі змісту звернення позивача від 26.05.2019р. вбачається, що останній посилається на обов`язковий характер узагальнень ВССУ від 12.01.2017р., та зазначає що голова суду зобов`язаний володіти діючим законодавством та застосовувати його на практиці, а також інформувати суддів про зміни в законодавстві, в тому числі про судові рішення вищих інстанції, як практику застосування при відправленні правосуддя.

Апеляційний суд погоджується з твердженням відповідача, що узагальнення ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, носить суто рекомендаційний характер, а зобов`язуючи голову суду інформувати суддів про зміни в законодавстві та судову практику, то до повноважень голови суду відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. № 1402-УІІІ не віднесено такого пр`ямого обов`язку.

Згідно роз`яснень, наданих в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади», суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону. Рішення в судовій справі має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, під час якого не може надаватися перевага правовій позиції будь-якого учасника судового процесу, в тому числі прокурорів, захисників, представників юридичних чи фізичних осіб.

Апеляційний суд зазначає і ту обставину, що для кожного з видів звернень, Закон України «Про звернення громадян» визначає окрему процедуру розгляду, а саме стаття 14 визначає порядок розгляду пропозицій (зауважень) громадян; стаття 15 - порядок розгляду заяв (клопотань), а стаття 16 - порядок розгляду скарг.

За змістом роз`яснень Пленуму ВСУ, які надані в п. 9 Постанови № 8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади», залежно від змісту звернень, вони можуть бути розцінені як втручання в судовому діяльність і ненадання суддею відповіді на такі звернення через незаконність вимог, які вони містять, не утворює складу правопорушення, пов`язаного із порушенням строків і порядку розгляду звернень.

Враховуючи невідповідність звернення ОСОБА_1 вимогам ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» та неможливості його кваліфікація як пропозиції, заяви чи скарги, а також враховуючи вимоги, апеляційний суд одночасно вважає це, як втручання в діяльність голови суду, і які по суті носили зобов`язальний характер, у формі вказівки для виконання, таке звернення не підлягало розгляду в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Разом з тим, за резолюцією Голови Личаківського районного суду м.Львова Жовніра Г.Б. таке звернення було передане до виконання керівнику апарату Гвоздю Т.М., відповідно до наказу Личаківського районного суду м.Львова №22/1 від 04.02.2019 року «Про надання права першого підпису документів», до повноважень якого належить розгляд заяв і скарг, запитів, відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 17)

Керівником апарату, надано вичерпну відповідь позивачу від 03.06.2019р., при цьому вказавши про гарантії незалежності суддів, а також про повноваження голови суду, до яких не віднесено такого обов`язку як доведення до відома суддів інформації про судову практику судів вищої інстанції.

Крім того, згідно положень Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ», затвердженої наказом ДСА України № 173 від 17.12.2013р. керівник апарату суду, так само як голова суду, є керівництвом суду, і тому, в силу своїх посадових обов`язків останній повноважний розглядати звернення громадян.

За такого правового регулювання спірних правовідносин та враховуючи обставини даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв в тому числі і з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян», у порядку та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апеляційний суд не приймає доводів позивача, які наведені в апеляційній скарзі, оскільки такі спростовані вищевикладеним, на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року підлягає скасуванню в частині задоволення позову та прийняття постанови в цій частині - про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки таке постановлено з порушенням норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи, а в частині відмови в задоволенні позову - рішення суду слід залишити без змін.

керуючись ч.3 ст.243, ст.308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу голови Личаківського районного суду м.Львова - задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.004021 - скасувати в частині задоволення позову та в цій частині прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні вимог.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 12.12.19