Справа № 813/8587/14
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року № 857/12691/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Большакової О.О., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання - Ратушної М.І.

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року у справі №813/8587/14 (суддя Сидор Н.Т., постанову прийнято о 12/00 год, м.Львів, повний текст складено 26 грудня 2014 року) за поданням Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області (правонаступник - Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області) до Приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт» про зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти платника, які знаходяться на рахунках платника, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2014 Державна податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області (правонаступник - Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області; далі - ДПІ) звернулася до суду із поданням до Приватного підприємства «ОККО-Нафтопродукт» (далі - ПП) в якому просила зупинити видаткові операції шляхом накладення арешту на кошти відповідача, які знаходяться на його рахунках.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року подання залишено без задоволення (далі - Постанова).

Не погодившись із прийнятою Постановою, її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм матеріального права та процесуального права, просив скасувати оскаржувану Постанову та прийняти нову постанову якою подання задовольнити.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує, що податковим органом проводилась перевірка об`єкта у вигляді автозаправної станції (далі - АЗС) де здійснюється реалізація паливно-мастильних матеріалів ПП, при цьому в наказі та направленні попри вказівку на приналежність АЗС ПП вказано адресу, де знаходиться об`єкт перевірки. У ПП за місцем знаходження об`єкта перевірки була можливість надати документи, що стосуються дотримання трудового законодавства при використанні праці найманих працівників, що дають змогу ідентифікувати осіб, проте вимоги ДПІ не було виконано. Недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки особою, що проводить розрахункові операції платника податків є підставою для застосування арешту майна платника податків.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2015 року (далі - Ухвала) Постанову скасовано, а провадження в справі закрито.

За наслідками касаційного оскарження Ухвали Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року Ухвалу скасував. Направив справу №813/8587/14 до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

При цьому, цей суд вказав на помилковість висновків суду апеляційної інстанції що викладені в Ухвалі про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017; далі - КАС), який кореспондується з положеннями статті пункту 1 частини першої 238 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час касаційного перегляду цієї справи; далі - КАС-2017).

Водночас, касаційний суд звернув увагу, що накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках. З урахуванням змісту положень Закону України «Про банки і банківську діяльність», зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК), можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків. За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення адміністративного арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

При цьому, зазначені вимоги можуть бути розглянуті судами як у загальному порядку позовного провадження, так і за поданням органу державної податкової служби про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, внесеного до суду на підставі пункту 1 частини першої статті 183-3 КАС з додержанням відповідних особливостей розгляду цієї категорії звернень податкових органів.

Разом з тим, податковий орган, звертаючись з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти такого платника податків, що знаходяться в банку, реалізував своє право, передбачене положеннями статті 183-3 КАС та статті 94 ПК.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, проте надіслав клопотання про відкладення розгляду справи з причин перебування представника ПП в іншому судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання суд апеляційної інстанції вважає таке безпідставним, оскільки, зважаючи на вимоги частини третьої статті 3, статті 283 КАС-2017, що встановлює строки розгляду апеляційним судом даної категорії справ, а також враховуючи належне у відповідності до положень статті 286 КАС-2017 повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Крім того, відповідачем не обґрунтована необхідність участі у розгляді вказаної справи саме цього представника.

Більше того, відповідно до частини другої статті 313 КАС-2017 неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС-2017, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи подання ДПІ без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення статті 71 КАС податковий орган не довів наявність обставин, які б вказували на неможливість проведення перевірки та відмову у виконанні відповідачем своїх обов`язків як платника податків. Відтак, немає підстав для настання щодо платника податків правових наслідків, передбачених статтею 94 ПК, зокрема зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти платника, які знаходяться на рахунках платника.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судами попередніх інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПП зареєстроване виконавчим комітетом Львівської міської ради 24.09.2009 як юридична особа, місцезнаходження якої: м. Львів, вул.Пластова, 1 та взято на облік як платник податку 25.09.2009 за №02-198 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (а.с.41-42).

На підставі наказу ДПІ «Про проведення фактичної перевірки» від 03.12.2014 №1171 на підставі підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК, посадовим особам ДПІ доручено провести з 03.12.2014 фактичну перевірку Підприємства (податковий номер 36670361) за адресою с.Софіївська, Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 54, терміном 10 діб з питань, дотримання вимог податкового та трудового законодавства при використанні праці найманих осіб.

Копію вказаного наказу та направлення на перевірку від 03.12.2014 №№1171, 1104, 1105 вручено 03.12.2014 о 16:26 оператору АЗС Русак Т.С. (а.с.12-14).

10.12.2014 керівництву АЗС ПП №КВ4 направлено запит про надання пояснення та їх документального підтвердження за період з початку ведення господарської діяльності АЗС по дату надання документів з наступних питань: документів, що регламентують діяльність АЗС; штатний розпис АЗС; табелі обліку робочого часу працівників АЗС; накази про прийом та звільнення працівників АЗС; відомості нарахування та виплати заробітної плати АЗС; інші документи, які не увійшли до переліку, але стосуються предмету перевірки АЗС. Лист отримано менеджером АЗС Толмачовою О.Ю. 10.12.2014 о 16/00 год (а.с.11).

11.12.2014 АЗС №КВ4 ПП на вказану вимогу надано пояснення відповідно до яких АЗС ПП не відноситься до відокремлених підрозділів, не мають відокремленого балансу (майна) та банківських рахунків, не включені до Єдиного державного реєстру, не уповноважені нараховувати (перераховувати) податок з доходів фізичних осіб - трудові договори з працівниками підприємство укладає від свого імені, а також є податковим агентом для своїх працівників. Відповідно і всі документи, що стосуються дотримання вимог трудового законодавства при використанні праці найманих працівників зберігаються за адресою ПП та додано копію зі штатного розпису відповідача (а.с.9-10).

11.12.2014 ДПІ складено акти про не надання документів до перевірки та про не допуск до перевірки та, оскільки відповідач відмовився від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення, подано подання до суду про застосування заходів у вигляді зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти платника, які знаходяться на рахунках ПП (а.с.7-8).

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС-2017 провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 183-3 КАС провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо: зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами пункту 85.2 статті 85 ПК передбачалось, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 5 пункту 81.1 статті 81 ПК непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

У пунктом 81.2 статті 81 ПК встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Згідно з пунктом 85.6 ст.85 ПК у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Відповідно до положень пунктів 94.1, 94.2 статті 94 ПК адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду (підпункт 94.6.2 пункту 94.6 статті 96 ПК).

Разом з тим, за положеннями підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Поряд з цим, у відповідності до приписів пункту 91.4 статті 91 ПК у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Зважаючи на вказані положення, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що обраний спосіб захисту по зверненню контролюючого органу до суду із поданням про зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти платника, які знаходяться на його на рахунках не охоплюється підставами, визначеними у статті 94 ПК, зокрема відмовою платника податку в проведенні фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Вказані висновки щодо подібної категорії справ викладені Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі №П/811/1723/17.

Статтею 316 КАС визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги вказаних правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
Д. М. Старунський