Справа № 560/1961/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1961/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

11 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року (місце ухвалення рішення - м. Хмельницький, повний текст складено 06.09.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області (правонаступником якого є відповідач - Головне управління ДПС у Хмельницькій області ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо неподання до Державної фіскальної служби України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви висновку щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 290000,00 грн, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію".

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що працював в органах податкової міліції і наказом ДПА у Хмельницькій області від 17.05.2005 №133-о звільнений з органів податкової служби. Вказує, що з 01.11.2016 йому встановлена ІІ група інвалідності (захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС). Вказав, що звертався до відповідача із заявою (рапортом) та доданими документами про виплату одноразової грошової допомоги, однак листом № 17278/Г/22-01-04-02-23 від 02.05.2019 відповідач повернув зазначені документи. Оскільки відповідач не звертався ні з документами, ні з висновком до ДФС України щодо виплати грошової допомоги позивачу, і відповідно будь-яке рішення з даного питання ДФС України не приймало, тому підстав у відмові виплати одноразової грошової допомоги передбачених п. 14 Порядку № 850 немає.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним вирішення Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області Заяви (рапорт) ОСОБА_1 від 17.04.2019 листом № 17278/Г/22-01-04-02-23 від 02.05.2019 та висновки цього листа.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Хмельницькій області повторно розглянути Заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 17.04.2019 щодо виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Апелянт вважає, що відсутні правові підстави для перерахунку та виплати позивачу одноразової грошової допомоги по інвалідності на підставі Закону України "Про міліцію".

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, позивач проходив службу в органах податкової міліції, та був звільнений на підставі Наказу Державної податкової адміністрації у Хмельницькій області №133-о від 17.05.2005 відповідно до ст.24 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", ст.64 п. "Б" (через хворобу). Підстава: рапорт ОСОБА_1 , свідоцтво про хворобу №257 від 22.04.2005 (а.с 31).

З 01.11.2016 позивачу Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією довічно другу групу інвалідності, причина інвалідності: "захв., так, пов`язане з проход. служби в ОВС" (а.с 16-17).

17.04.2019 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Хмельницькій області із листом в якому просив, відповідно до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМ України від 21.10.2015 №850 в 15-ти дений строк з дня реєстрації документів направити до ДФС України висновок щодо виплати одноразово грошової допомоги та додав відповідні документи, і в тому числі Заяву (рапорт) (а.с12).

Листом №17278/Г/22-01-04-02-23 від 02.05.2019 Головне управління ДФС у Хмельницькій області повідомило позивача, що розглянуло його звернення і перелік документів, наданих листом з вх. №Г/77/ДНЗ від 17.04.2019 та ствердило, що відповідно до Закону України "Про національну поліцію", від 02 липня 2015 року №580-VІІІ, 07 листопада 2015 року Закон України "Про міліцію", від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ втратив чинність, тому готувати висновки про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням групи інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після вказаної дати законні підстави відсутні. Призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням групи інвалідності, може бути розглянуто тільки після внесення змін до нормативно-правових актів, щодо правового та соціального захисту осіб начальницького та рядового складу податкової міліції та членів їх сімей, і повернуло без розгляду, надані ОСОБА_1 документи (а.с 13).

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що за колишніми працівниками податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №565-ХІІ.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України, передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені ст.ст.20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII, в редакції, яка діяла до 07.11.2015 року передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон України "Про міліцію" втратив чинність 07.11.2015 року у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про національну поліцію".

Абзац 3 пункту 15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 року "Про Національну поліцію" передбачає, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Тож, передбачені в Законі України "Про міліцію" гарантії соціального та правового захисту для працівників міліції продовжують поширювати свою дію на працівників податкової міліції та реалізуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію".

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок № 850.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що особам, які до набрання чинності (12 березня 2015 року) Законом № 208-VIII мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції від затвердженого постановою КМУ від 12 травня 2007 року № 707 (далі - Порядок № 707).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

У справі, яка розглядається, інвалідність ІІ групи позивачу встановлено 01 листопада 2016 року, тобто після набрання чинності Законом № 280-VIII та Порядку № 850.

Відтак, правильним є висновок суду у цій справі, що за колишніми працівниками міліції, в тому числі і податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом № 565-XII та Порядку № 850.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 травня 2019 року № 405/704/17.

Порядком №850 встановлено певний порядок дій відповідного органу до якого особа звернулася за виплатою грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, який (орган) в свою чергу після надходження від особи заяви з відповідними доданими до неї документами, зобов`язаний, зокрема, скласти та подати до МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначених в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги і саме МВС протягом встановленого строку буде вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати грошової допомоги.

Як вже зазначалось судом, відповідач повернув документи позивачу, оскільки 07 листопада 2015 року Закон України "Про міліцію", від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ втратив чинність, тому готувати висновки про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням групи інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після вказаної дати законні підстави відсутні.

Тобто, відповідач, не складаючи вказаного висновку та не направляючи його до МВС, як це передбачено Порядком №850, повідомив позивача про відсутність можливості здійснити виплату грошової допомоги, чим фактично вирішив віднесене до компетенції МВС питання про наявність чи відсутність підстав для виплати такої допомоги, у зв`язку із чим порушив права позивача та вимоги чинного законодавства.

Таким чином, спірна відмова є протиправною, а належним способом захисту прав позивача, порушеного такою відмовою є зобов`язання Головного управління ДПС у Хмельницькій області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 17.04.2019 щодо виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 грудня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.