Справа № 383/922/19(2-а/383/15/19)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 383/922/19(2-а/383/15/19)

головуючий суддя І інстанції - Бондаренко В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Соколова Дмитра Олександровича на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.10.2019 року в адміністративній справі № 383/922/19 (2а/383/15/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Депатртаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Соколова Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Депатртаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Соколова Дмитра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.07.2019 року серії ДП18 № 472034 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.10.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДП18 №472034 від 20.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Соколов Дмитро Олександрович звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова була прийнята обґрунтовано, оскільки позивачем під час керування транспортним засобом було допущено порушення п. 31.3 (а) ПДР України, а саме допущено експлуатацію транспортного засобу переобладнаного без отримання відповідних погоджень в установленому законом порядку. Відповідач зазначає, що у транспортного засобу, яким керував позивач було змінено параметр конструкції, а саме: установлено деталі кузова (нарощування бортів), що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом з місця зупинки автомобіля, а також відсутністю відмітки про переобладнання в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції, 20.07.2019 року інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Соколовим Дмитром Олександровичем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 472034.

Відповідно до вказаної постанови, позивач, керував транспортним засобом КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_1 , 20.07.2019 року о 22:40 в Миколаївській області на а/д М14 159 км., на транспортному засобі встановлено контейнер для перевезення вантажів без узгодження з відповідними органами, чим порушив п. 31.3 (а) ПДР України.

На підставі вказаного, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова не містить зазначення технічного засобу, на який здійснювалась відеофіксація правопорушення, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, в самій постанові відповідачем не вказано в чому саме полягає переобладнання вантажного автомобіля та чи підтверджено, що переобладнання відбулось без отримання відповідних дозволів, відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадженя у справі закриттю.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.

Приписами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

У відповідності до пп. 31.1 п. 31 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з пп. 31.3 (а) п. 31 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за керування транспортними засобами, експлуатацію яких заборонено, а також які переобладнані з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

При цьому, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було надано до суду відеозапис.

При цьому, спірна постанова, всупереч зазначеним приписам закону, не містить посилань на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, а отже останній, не може братись до уваги, як доказ інкримінованого адміністративного правопорушення, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, що враховується апеляційним судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення відповідачем не наведено, у чому саме полягає переобладнання контейнеру для перевезення вантажів транспортного засобу КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 та чим саме контейнер не відповідає державним стандартам та технічним нормам, як і не вказано яким саме державним стандартам та технічним нормам не відповідає контейнер для перевезення вантажу автомобіля, та чим керувався відповідач, роблячи висновок, що переобладнання автомобіля мало місце без отримання відповідних дозволів.

В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що транспортний засіб КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 було переобладнано шляхом змінення параметру конструкції автомобіля, шляхом установки деталей кузова (нарощування бортів), між тим, останній не зазначає, конкретних технічних параметрів нарощування бортів кузова, не робить посилань на жодні заміри параметрів кузова автомобіля, які б давали підстави вважати, що нарощування бортів кузова дійсно відбулось.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що на наданому відповідачем відеозаписі зафіксовано лише КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 , який стоїть на узбіччі дороги в темну пору доби, з різних боків. З останнього неможливо встановити факту зміни параметрів автомобіля, як і факту фіксації проведення будь-яких замірів транспортного засобу, пояснень відповідача, як посадової особи, уповноваженої на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в чому полягає переобладнання транспортного засобу із посиланням на державні стандарти та норми, які визначають стандартні параметри автомобіля КАМАЗ 5320 д.н.з. НОМЕР_1 .

Інших доказів, передбачених ст. 72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, матеріали адміністративної справи не містять та відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, виходячи з зазначених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та скасування останньої і закриття провадження у справі, з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Соколова Дмитра Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.10.2019 року в адміністративній справі № 383/922/19 (2а/383/15/19) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко