Справа № 500/2141/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2141/19

11 грудня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі - позивач) звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - відповідач), в якій просить:

визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з винесення постанови про накладення штрафу від 11.09.2019 року неправомірними та незаконними;

скасувати постанову про накладення штрафу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 11.09.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження ВП №59844410 по примусовому виконанню виконавчого листа №500/921/19, виданого 16.08.2019 року Тернопільський окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер: :07:001:0127 за адресою: Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Енергетична, будинок 27 шляхом закриття Поземельної книги та скасування кадастрового номеру земельної ділянки. Однак, на сьогоднішній день позивачем неможливо скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровий номером :07:001:0127 та запис у поземельній книзі, а тому підстав для винесення постанови про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин немає.

За таких обставин, вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 30.09.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 07.11.2019 року подано до суду відзив (а.с.30-37). Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що приписами п.57, 58 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156 2 цього Порядку. У разі закриття Поземельної книги Державний кадастровий реєстратор: 1) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначку про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом; 2) проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначку про факт її закриття за формою згідно з додатком 9. Проте, рішення суду позивачем не виконане. З огляду на викладене, керуючись вимогами Закону України "Про виконавче провадження" 11.09.2019 державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн., а тому позовні вимоги є безпідставними.

Ухвалою суду від 05.11.2019 року постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну первісного відповідача відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області належним - управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

У відповіді на відзив (а.с.70-71), поданій 18.11.2019 року до суду, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області наголосив, що зважаючи на прийняте рішення Тернопільським окружним адміністративним судому справі №500/921/19 державним кадастровим реєстратором була здійснена спроба по перенесенню в архівний шар земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0127 шляхом закриття Поземельної книги та скасування кадастрового номеру земельної ділянки. Це виявилось технічно неможливим, про що листом від 28.08.2019 року №29-19-0.62-5032/90-19 повідомлено відповідачу. Проте, державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., не досліжено обставини невиконання судового рішення, зокрема не взято до уваги поважність причин.

Управлінням Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в додаткових поясненнях від 11.12.2019 року (а.с.73-78) зазначено про відсутність у позивача поважних причин невиконання судового рішення. Поважність причин, що спричинили невиконання судового рішення визначає лише суд, а не державний виконавець, і за умови, якщо сторона виконавчого провадження звернулась до нього з відповідною заявою. Однак, боржником жодних дій спрямованих на виконання рішення суду не здійснено.

Представниками сторін 11.12.2019 року, на підставі ч.3 ст.194 КАС України, заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.79, 81).

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 та ч.3 ст.268 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 19.08.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59844410 (а.с.39) по примусовому виконанню виконавчого листа №500/921/19, виданого 16.08.2019 року Тернопільський окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер: :07:001:0127 за адресою: Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Енергетична, будинок 27 шляхом закриття Поземельної книги та скасування кадастрового номеру земельної ділянки (а.с.51).

Листом №29-19-0.62-5032/2-19 від 28.08.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повідомило про неможливість на сьогоднішній день, враховуючи функціональні можливості програмного забезпечення Дежавного земельного кадастру, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровий номером :07:001:0127. Державна реєстрація земельної ділянки з кадастровий номером :07:001:0127 здійснена 28.11.2013 року. Станом на 28.08.2019 року в Державному земельному кадастрі наявні відомості про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровий номером :07:001:0127 від 10.02.2014 року за №4616431 зареєстроване право комунальної власності за Тернопільською міською радою Тернопільським міським управлінням юстиції. Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Тобто, протягом року з дня реєстрації даної земельної ділянки речове право на неї зареєстроване, чим порушена одна з обов`язкових умов скасування державної реєстрації земельної ділянки (а.с.40).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ВП №59844410 від 11.09.2019 року за невиконання виконавчого листа №500/921/19, виданого 16.08.2019 року Тернопільський окружним адміністративним судом, накладено на Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с.42).

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесених на підставі них спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ ).

У відповідності до ст.1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно з ч.4 ст.19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами 1 та 2 ст.63 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З системного аналізу вищенаведених норм Закону №1404-VIII вбачається, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.

Зазначена правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду наведеного в постанові від 20.03.2019 року у справі №822/1079/17.

Як видно з матеріалів справи, на виконанні у відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження ВП №59844410 по примусовому виконанню виконавчого листа №500/921/19, виданого 16.08.2019 року Тернопільський окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер: :07:001:0127 за адресою: Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Енергетична, будинок 27 шляхом закриття Поземельної книги та скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

За невиконання виконавчого листа №500/921/19, виданого 16.08.2019 року Тернопільський окружним адміністративним судом, постановою ВП №59844410 від 11.09.2019 року на Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області накладено штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Разом з цим, Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області листом від 28.08.2019 року №29-19-0.62-5032/2-19 було повідомлено про неможливість на сьогоднішній день, враховуючи функціональні можливості програмного забезпечення Дежавного земельного кадастру, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровий номером :07:001:0127.

Частинами 1 та 3 ст.33 Закону № 1404-VIII передбачено за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суд може відстрочити або розстрочити виконання судового рішення за умови наявності поважних причин, проте чинне законодавство не допускає можливості боржнику самостійно змінювати або обирати власний спосіб виконання судового рішення. Поважність причин, що спричинили невиконання судового рішення визначає лише суд, а не державний виконавець, і за умови, якщо сторона виконавчого провадження звернулась до нього з відповідною заявою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року у справі №806/562/17, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Як встановлено судом, і це не заперечується сторонами, з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59844410 від 19.08.2019 року до дати винесення постанови про накладення штрафу ВП №59844410 від 11.09.2019 року, боржник не скористався своїми правами, встановленими Законом №1404-VIII, а саме: не звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, не звернувся до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, а також не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов`язкове зупинення виконавчого провадження. Тобто, належних дій спрямованих на виконання рішення суду, у вказаний період позивачем здійснено не було.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать, що станом на час винесення оскаржуваної постанови рішення суду боржником не виконано за відсутності поважності причин, визначеної судом, а тому відповідачем правомірно накладено штраф, з метою забезпечення реального виконання виконавчого провадження ВП №59844410, відкритого на підставі виконавчого листа №500/921/19, виданого 16.08.2019 року Тернопільський окружним адміністративним судом, що з огляду на положення Закону №1404-VIII є його обов`язком.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи та оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно та обґрунтовано, у відповідності до положень Закону №1404-VIII, вжито заходи примусового виконання шляхом накладення штрафу постановою ВП №59844410 від 11.09.2019 року та визнає оскаржуване рішення таким, що прийняте згідно вимог ч.2 ст.2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду, у зв`язку з чим позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Керуючись ст.139, 241-246, 250, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Позивач: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (46021, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Грушевського, будинок 8, ).

Відповідач: управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (46021, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Грушевського, будинок 8, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.