Справа № 640/16929/19
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 грудня 2019 року № 640/16929/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням перерахунку коефіцієнта заробітної плати, яка береться для обрахунку пенсії без урахування періоду з 01.11.2000 по 31.04.2003, з 01.05.2013 по 31.05.2013, з 01.09.2013 по 30.09.2013, з 01.11.2013 по 31.01.2015, з 01.06.2015 по 30.06.2015 та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням перерахунку коефіцієнта заробітної плати, яка береться для обрахунку пенсії без урахування періоду з 01.11.2000 по 31.04.2003, з 01.05.2013 по 31.05.2013, з 01.09.2013 по 30.09.2013, з 01.11.2013 по 31.01.2015, з 01.06.2015 по 30.06.2015.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зазначає, що його позбавлено можливості самостійно обирати, які саме будь-які періоди заробітної плати незалежно від перерв необхідно виключити (оптимізувати).

Відповідачем відзив на позов не подано.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 з 17.03.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

25.07.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, в якій просив на підставі статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключити з розрахунку заробітної плати наступні періоди, за які враховується заробітна плата (дохід) для обчислення його пенсії: з 01.11.2000 по 31.04.2003, з 01.05.2013 по 31.05.2013, з 01.09.2013 по 30.09.2013, з 01.11.2013 по 31.01.2015, з 01.06.2015 по 30.06.2015.

Листом від 21.08.2019 за № 187351/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що матеріали пенсійної справи перевірені та вказано, що розрахунок пенсії відповідає чинному законодавству та документам пенсійної справи. Також в листі зазначено, що пенсія розрахована за формулою: 6188,89 грн. (середній заробіток за 2016-2018 роки) * 1,98981 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) = 12314,72 грн. * 0,39333 (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1) + доплата за понаднормовий стаж) (за 4 роки) - 59,88 грн.

При цьому, з аналізу листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вбачається, що підставою для відмови у виключенні з розрахунку заробітної плати самостійно обраних позивачем періодів страхового стажу стали положення статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відносно того, що вибраний будь-який період страхового стажу повинен бути підряд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Виходячи з аналізу положень абзацу 3 частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суд зазначає, що до вищезазначених 60 календарних місяців страхового стажу можуть входити два види періодів:

- будь-які періоди незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону;

- будь-який період страхового стажу підряд.

При цьому, позивач має право самостійно визначити період страхового стажу, що виключається із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Таким періодом може бути виключно один проміжок часу, а не кілька окремих проміжків часу.

Також позивач має право самостійно визначити будь-які періоди, протягом яких він отримував допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації (які самі по собі не належать до страхового стажу, однак, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», включаються до нього), які незалежно від перерв виключаються із періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.

Проте, позивач просить зробити перерахунок пенсії шляхом виключення періодів, що не йдуть підряд, а виокремлені вибірково, складаються з окремих місяців чи кількох місяців поспіль, перебувають упереміш з періодами страхового стажу, який пенсіонер не бажає виключати, але між цими періодами виключені періоди утворюють ряд страхового стажу, з наявністю якого закон дозволяє провести обчислення і призначення максимально можливої пенсії.

Вищенаведене дозволяє дійти висновку про те, що відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача, виключивши з періоду, за який враховується заробітна плата/дохід для обчислення пенсії, вибрані ним періоди.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові 13.02.2019 у справі № 756/17125/14-а та у постанові від 08.11.2019 у справі № 591/2141/16-а.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева