Справа № 264/4644/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року справа №264/4644/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 2 жовтня 2019 року у справі № 264/4644/19 (головуючий І інстанції Матвєєва Ю.О., повний текст складений у м. Маріуполі Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову ДП18 № 469443 від 04.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 2-4).

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 2 жовтня 2019 року позов задоволений: визнано протиправною та скасовано постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 469443 від 4 липня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України (а.с. 34-35).

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування доводів посилався на те, що факт вчинення позивачем порушення підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, доданих до відзиву на позов. Крім того, вважає поважними причини несвоєчасного надання відзиву на позов, у зв`язку з навантаженістю на сектор правого забезпечення.

В апеляційній скарзі відповідач просив розглянути справу у його відсутність.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що рішення суду підлягає зміні з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини.

04.07.2019 року інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 469443 (а. с. 5).

Зі змісту зазначеної постанови встановлено, що позивач 04.07.2019 року об 11 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом FREIGHTLINER з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-14, в якому на задню вісь були встановлені шини, що мають місцеві пошкодження, які оголюють корд, чим порушив пп. 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП і за яке до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Спірним у справі є факт вчинення позивачем порушення пп. 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху та як наслідок правомірність прийняття відповідачем спірної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч. 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 статті 258 КУпАП).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5 статті 258 КУпАП).

Отже, виходячи з наведених норм КУпАП, інспектором патрульної поліції при встановлені зазначених правопорушень протокол не складається.

Відповідно до пп 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: колеса і шини: шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

За приписами ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В матеріалах справи наявний відзив на позов з фотознімками правопорушення, яким не надав оцінки суд першої інстанції у зв`язку з ненаданням відзиву на позов у встановлений судом першої інстанції строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Згідно ч.5, ч.6 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В якості поважної причини несвоєчасного подання відзиву на позов апелянт посилався на завантаженість працівників сектору правового забезпечення, суд апеляційної інстанції вважає цю обставину поважною, та з урахуванням місцезнаходження органу патрульної поліції в м. Миколаєві Миколаївської області, що вимагає час на поштовий перебіг, вважає, що у відповідача було недостатньо часу для надання відзиву на позов та існуючих доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за можливе долучити до матеріалів справи відзив з фотознімками.

Судом апеляційної інстанції були оглянуті фотознімки, додані до відзиву на позов (а.с. 15-18, 22-25).

Зазначені фото не є належними та допустимими доказам скоєння позивачем порушення ПДР, оскільки в них відсутні номер та дата фотофіксації, технічний пристрій, який така фіксація здійснена, а також з них неможливо встановити належність пошкоджених на фото шин саме транспортному засобу позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про скасування спірної постанови.

Водночас, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

Суд першої інстанції в порушення вищенаведених норм визнав протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та не закрив справу, внаслідок чого резолютивна частина рішення підлягає зміні.

Також, судом першої інстанції грубо порушено строки розгляду цієї справи.

Крім того, суд першої інстанції помилково посилався на ч.ч. 5, 6 ст. 162 ЦПК України, хоча за змістом встановлено, що суд фактично застосував норми ч.5, ч.6 ст. 162 КАС України, тобто допустив описку в найменування кодексу.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування постанови серії ДП18 № 469443 від 04.07.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, частково вірно вирішив справу по суті позовних вимог через порушення норм процесуального права, та помилково зазначив про застосування норм ЦПК України, внаслідок чого рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній та резолютивній частинах.

Керуючись ст. ст. 77, 272, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 2 жовтня 2019 року у справі № 264/4644/19 - змінити в частині обґрунтування мотивів та застосування положень закону, якими керувався суд, мотивуючи прийняття рішення за суттю спору.

Абзац другий резолютивної частини рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 2 жовтня 2019 року у справі № 264/4644/19 - змінити шляхом вилучення тексту «визнати протиправною та», а після слова «України» доповнити текстом «і закрити справу про адміністративне правопорушення».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 11 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць