Справа № 640/6508/19
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 грудня 2019 року № 640/6508/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "АРЧІ КАПІТАЛ"

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування акту Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві від 23.12.2016 за № 360-26-54-13-06-17- про результати документальної позапланової перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків фізичною особою за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року та податкового повідомлення-рішення № від 31.01.2017.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України та зазначає про протиправність висновків щодо допущення ОСОБА_1 порушень податкового законодавства, оскільки він ніколи не мав відкритих рахунків в ПАТ «Фідобанк», кошти від ТОВ «Арчі Капітал» за акції прості іменні в сумі 8 908 080 грн. не отримував.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Податкового кодексу України та зазначив про правомірність донарахування платнику податків - фізичній особі ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 1 781 616 грн., враховуючи наявність даних про отримання коштів від продажу акцій простих іменних.

Представник третьої особи в судові засідання не з`явився, письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила, що ТОВ «Арчі Капітал» відобразило в 1ДФ нарахування коштів 22 особам в Оболонському районі, проте їх дані не співпадають з банківським виписками.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В період з 14.12.2016 по 20.12.2016 Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі статті 20, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами проведеної перевірки Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві складено акт від 23.12.2016 №360-26-54-13-06-17-, яким встановлено порушення:

- підпункту 164.2.8, підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.2.1, підпункту 170.2.2, підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 1 781 616 грн.;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік;

- пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за даними перевірки донараховано військового збору у сумі 133 621,20 грн.

Акт перевірки надіслано на адресу позивача поштою в зв`язку з неявкою платника податків до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, проте поштове відправлення повернулось з відміткою працівника пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

На підставі складеного акту перевірки Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 31.01.2017 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на території міста Києва в розмірі 2 227 190 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 1 781 616 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 445 574 грн.;

- від 31.01.2017 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: військовий збір в розмірі 167 026,50 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 133 621,20 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 33 405,30 грн.

Податкові повідомлення-рішення надіслані на адресу позивача, проте поштове відправлення повернулось з відміткою працівника пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, коли платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно із статтею 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Як вбачається з матеріалів справи, начальник управління податків і зборів з фізичних осіб звернувся до в.о. начальника Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві із службовою запискою № 1114 від 05.12.2016, відповідно до якої просив дозволу на право проведення документальної позапланової невиїзної перевіри ОСОБА_1 , в зв`язку з отриманням інвестиційного прибутку протягом 2015 року.

Наказом в.о. начальника Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.12.2016 № 983 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .

Повідомлення про призначення перевірки № 10455/К/26-54-13-06-26 від 05.12.2016 надіслано на адресу позивача 05.12.2016.

Наведене свідчить, що Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено перевірку позивача за наявності правових підстав для її проведення.

При цьому, суд приймає до уваги позицію відповідача, що податковим органом вчинено встановлені законодавством дії з метою повідомлення позивача про результати проведеної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві встановлено, що за даними відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та банківських виписок ТОВ «Арчі Капітал» по рахунку № НОМЕР_1 відкритого в ПУАТ «Фідобанк», наданими слідчим відділом фінансових розслідувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві встановлено, що в період з 05.08.2015 по 22.10.2015 платник податків-фізична особа ОСОБА_1 на банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритого в ПУАТ «Фідобанк», отримав кошти від ТОВ «Арчі Капітал» за акції прості іменні, що вільно обертаються в депозитній системі України з ознакою 112, а саме по періодам: 05.08.2015 - 282 000 грн.; 07.08.2015 - 280 190 грн.; 11.08.2015 - 309810 грн.; 17.08.2015 - 303 700 грн.; 20.08.2015 - 112 000 грн.; 20.08.2015 - 192 000 грн.; 07.09.2015 - 301 320 грн.; 08.09.2015 - 298 900 грн.; 11.09.2015 - 300 000 грн.; 14.09.2015 - 30 000 грн.; 14.09.2015 - 270 800 грн.; 15.09.2015 - 299 200 грн.; 18.09.2015 - 300 500 грн.; 22.09.2015 - 298 500 грн.; 24.09.2015 - 299 880 грн.; 25.09.2015 - 301 000 грн.; 28.09.2015 - 299 720 грн.; 29.09.2015 - 300 900 грн.; 30.09.2015 - 303 500 грн.; 01.10.2015 - 301 600 грн.; 02.10.2015 - 300 700 грн.; 05.10.2015 - 302 300 грн.; 06.10.2015 - 298 500 грн.; 07.10.2015 - 300 780 грн.; 08.10.2015 - 211 560 грн.; 09.10.2015 - 302 720 грн.; 12.10.2015 - 299 280 грн.; 15.10.2015 - 301 000 грн.; 16.10.2015 - 302 720 грн.; 20.10.2015 - 302720 грн.; 21.10.2015 - 299 280 грн.; 22.10.2015 - 301 000 грн.

В акті зазначено, що Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві з метою залучення декларування доходів, отриманих платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 , на виконання норм Податкового кодексу України, листами № 1 від 29.01.2016 та № 621 від 06.04.2016 запрошено платника податків-фізичну особу ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

На запрошення платник податків не з`явився та податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік станом на 23.12.2016 не подав.

З урахуванням наведеного, Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві зроблений висновок, що позивачем не задекларовано дохід у сумі 8 908 080 грн.

Відповідно до підпунктів 164.2.8 та 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу є:

- пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу), доходи у вигляді виграшів, призів;

- інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 167.5.1 пункту 167.5 статті 167 Податкового кодексу України для пасивних доходів, у тому числі нарахованих у вигляді дивідендів по акціях та/або інвестиційних сертифікатах, що виплачуються інститутами спільного інвестування (крім зазначених у підпункті 167.5.2 цього пункту) до бази оподаткування ставки податку встановлюється у розмірі 20 відсотків.

Підпунктів 170.2.1, 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України встановлено, що облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Відповідно до підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

З урахуванням наведених норм права та враховуючи ненадання позивачем документального підтвердження витрат на придбання активу до контролюючого органу, відповідачем донараховано ОСОБА_1 податок на доходи фізичних осіб у сумі 1 781 616 грн. (20 відсотків від коштів отриманих позивачем від ТОВ «Арчі Капітал» за акції прості іменні).

Разом з тим, позивач зазначає, що він ніколи не мав відкритих рахунків в ПАТ «Фідобанк», кошти від ТОВ «Арчі Капітал» за акції прості іменні в сумі 8 908 080 грн. не отримував.

Судом з метою з`ясування всіх обставин у справі ухвалою суду від 23.04.2019 витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЧІ КАПІТАЛ" матеріали щодо володіння акціями товариства ОСОБА_1 та інформацію щодо прийняття рішення про продаж акцій зазначеним емітентом.

Ухвалою суду від 10.06.2019 витребувано від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленка О.В.: інформацію щодо банківського рахунку ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ); належним чином засвідчену копії договору про відкриття банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім"я ОСОБА_1., заяв на перерахування коштів та інших документів, які складені від імені ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 01.07.2019 витребувано від Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України інформацію про хід кримінального провадження відносно посадових осіб ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "Арчі Капітал", в рамках якого був допитаний в якості свідка ОСОБА_1 , а також документи, що стосуються ОСОБА_1 , копії договорів та інших документів, підписаних від його імені, копії протоколів допиту та ін.

На виконання ухвали суду від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленка О.В. надійшли копії: опитувальника клієнта - фізичної особи від 09.07.2015, заяви про прийняття пропозиції ПУАТ «Фідобанк» укласти договір комплексного банківського обслуговування від 09.07.2015, заяви про відкриття банківського (поточного) рахунку № 62111100 від 09.07.2015, заяви про випуск додаткової платіжної карти від 09.07.2015, заяви на зміну операційних лімітів від 09.07.2015, заяв на переказ готівки № 1-4ОН89R/1 та № 1-4ОН8FB/1 від 09.07.2015, чеків № 1077 від 05.08.2015, № 0906 від 07.09.2015, № 1137 від 08.09.2015, № 2449 від 09.09.2015, № 1111 від 11.08.2015, № 2349 від 17.08.2015, № 0488 від 20.08.2015, № 0053 від 20.10.2015, № 0092 від 21.10.2015, № 0126 від 22.10.2015, № 2803 від 26.10.2015, заяви на закриття банківського (поточного) рахунку від 10.11.2015, заяви на видачу готівки № 325595324 від 21.12.2015, заяви від 21.12.2015.

Судом досліджено надані Уповноваженою особою документи та встановлено, що в них містяться дані позивача.

В свою чергу, позивачем на підтвердження доводів відносно того, що його підпис на банківських документах підроблений надано копію талона-повідомлення єдиного обліку № 98057 від 22.08.2019 та копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008119 від 24.08.2019, відповідно до яких 22.08.2019 о 12:45 надійшла заява від ОСОБА_1 до РУ про те, що 09.07.2015 о 10:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10 невідома особа підробила підпис на банківських документах ПУАТ «Фідобанк», використовуючи його особисті дані та здійснила незаконні банківські операції.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРЧІ КАПІТАЛ" ухвалу суду не виконано, витребовувані судом документи не надано.

Разом з тим, як встановлено судом, слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000351 від 30.11.2015 відносно невстановлених досудовим слідством осіб за ознаками вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 205, частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з листа слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС від 01.02.2019 № 138/14/28-10-23-07, одним із епізодів кримінального провадження є матеріали відносно невстановлених слідством осіб, які без наміру здійснення фінансово-господарської діяльності створили ряд суб`єктів господарювання, серед яких ТОВ «Арчі Капітал», з метою прикриття незаконної діяльності, а саме: проведення фіктивних операцій по купівлі-продажу іменних цінних паперів та/або іменних інвестиційних сертифікатів. Проведеними слідчими діями встановлено, що з рахунків ТОВ «Арчі Капітал» протягом 2015-2016 років здійснювались перерахування безготівкових коштів на рахунки фізичних осіб, в тому числі ОСОБА_1 , які у свою чергу надали показання, що відкрили такі рахунки за грошову винагороду та будь-яких операцій з коштами, які надходили на такі рахунки, вони не проводили.

Наведене свідчить, що в межах кримінального провадження № 0000351 від 30.11.2015 підлягають встановленню обставини щодо підстав перерахування з рахунків ТОВ «Арчі Капітал» протягом 2015-2016 років коштів на рахунки фізичних осіб та отримання даних коштів фізичними особами, в тому числі ОСОБА_1 .

При цьому, суд приймає до уваги доводи позивача, що Державній податковій інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві було відомо про кримінальне провадження № 0000351 від 30.11.2015, проте належної оцінки вказаним обставинам податковим органом не надано.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає про передчасність донарахування ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб у сумі 1781616 грн., оскільки під час розгляду даної адміністративної справи відповідачем не доведено факт отримання позивачем коштів від ТОВ «Арчі Капітал» за акції прості іменні та як наслідок наявність у позивача обов"язку по сплаті податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на території міста Києва у розмірі 1 781 616 грн.

При цьому, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини щодо відповідальності держави щодо виконання власних повноважень.

Зокрема, згідно з пунктами 70, 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE (Рисовський проти України) заява № 29979/04, у якому проаналізовано поняття "належне урядування".

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), п. 38).

З огляду на встановлене суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві № від 31.01.2017.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування акту Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві від 23.12.2016 за № 360-26-54-13-06-17- про результати документальної позапланової перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків фізичною особою за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Тобто контролюючий орган оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Зазначене свідчить про те, що висновки контролюючого органу за наслідками проведення перевірки, викладені у відповідному акті, не породжують для платника податків певних юридичних наслідків та не змінюють фінансово-економічне становище платника, а отже, не порушують його права та законні інтереси.

Належним способом захисту порушених прав у цьому випадку буде оскарження позивачем винесеного податкового повідомлення-рішення за наслідками перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №160/1934/19.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (ст. 55 Конституції України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру.

Ухвалою суду від 23.04.2019 відстрочено позивачу сплату судового збору в розмірі 9601 грн. до ухвалення рішення у справі.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги частково, на користь позивача не підлягають стягненню судовий збір; судовий збір в розмірі 9601 грн. підлягає стягненню з відповідача на рахунок суду.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві № від 31.01.2017.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) судові витрати в розмірі 9601 (дев`ять тисяч шістсот одна) грн. на користь Окружного адміністративного суду міста Києва шляхом їх зарахування на реквізити: Отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м.Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - UA6084021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева