Справа № 420/3521/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3521/19
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

при секретарі Чугунові С.О.,

за участю представника позивача Луньової В.М. та представника відповідача Ребець Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення 26.09.2019р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12.06.2019 року громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДМС України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати дії відповідача протиправними та скасувати незаконне рішення №224360000 від 30.05.2019 року щодо відмови у заміні бланку посвідки на постійне проживання у зв`язку із непридатністю до користування;

- зобов`язати ГУ ДМС України в Одеської області здійснити ОСОБА_1 обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 року (видану ВГІРФО ГУМВС України в Одеської області 23.03.2005 року) у зв`язку із непридатністю до користування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у травні 2019 року він звернувся до відповідача із заявою щодо обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні, однак останнім у задоволенні цієї заяви було відмовлено. Також, позивач у своєму позові зазначає, що за 21 річний період проживання в Україні він створив родину, працює та виховує 2-х неповнолітніх дітей, які, як і його дружина, є громадянами України, е відповідачем без достатніх підстав було порушено його законні права та інтереси та незаконно не замінено бланк посвідки на постійне проживання в Україні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДМС України в Одеської області №224360000 від 30.05.2019 року щодо відмови у заміні бланку посвідки на постійне проживання у зв`язку із непридатністю до користування. Зобов`язано ГУ ДМС України в Одеської області здійснити ОСОБА_1 обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 року (видану ВГІРФО ГУМВС України в Одеської області 23.03.2005 року) у зв`язку із непридатністю до користування. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ ДМС України в Одеській області 22.10.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2019р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимогв повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 року (справа №420/5966/18), яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року, було визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 01.08.2018 року №290513 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, видане громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам Ле ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

22.05.2019 року позивач - громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам Ле ОСОБА_2 , звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою (заява-анкета №224336000) щодо обміну бланка посвідки на постійне проживання в Україні.

30.05.2019 року відповідачем прийнято рішення №224336000 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину В`єтнаму Ле Нхат Хі ( ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) на підставі пп.6 п.62 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» (затв. Постановою КМУ №321 від 25.04.2018р.).

10.06.2019 року позивач звернувся до начальника ГУ ДМС України в Одеській області із заявою, в якій просив надати роз`яснення та конкретизувати, які саме документи або інформацію ним не було надано та чим саме зумовлено прийняття рішення про відмову Ле Нхат Хі у здійсненні обміну бланку посвідки на постійне проживання .

Не погоджуючись із вказаними діями та рішенням міграційної служби, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з часткової неправомірності спірного рішення відповідача та, відповідно, з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Законом України «Про імміграцію».

Так, у відповідності до ч.1 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

А як передбачено ч.1 ст.5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, зазначені у ч.1 та ч.16 ст.4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання.

Як слідує зі змісту положень ст.1 Закону України «Про імміграцію», «імміграція» - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - це рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Приписами п.17 ч.1 ст.1 Закону України від 22.09.2011р. №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що «посвідка на постійне проживання» - це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Так, згідно п.1 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» від 25.04.2018р. №321, посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

При цьому, як передбачено пп.6 п.62 цього ж Порядку №321, Територіальний орган чи територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених п.п.17,18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки.

Відповідно до п.п.17 і 18 Порядку №321, документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування/проживання в Україні. У разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

Також, п.п.20-31 цього Порядку №321 чітко регламентовано дії працівників під час приймання документів для оформлення, обміну посвідки.

Так, у відповідності до положень п.32 даного Порядку №321, для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають: паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України; документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником; переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; копію рішення про надання дозволу на імміграцію; документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Процедура ж розгляду заяв для оформлення (обміну) і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства і прийняття за результатом їх розгляду рішень, а також внесення даних до бланків посвідок, визначена «Тимчасовим порядком розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки та тимчасове проживання», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №681 від 15.07.2013 року (чинний на момент виникнення спірних правовідносин та який втратив чинність з 16.08.2019 року).

Відповідно до п.4.1 даного Тимчасового порядку №681, обмін посвідки здійснюється в разі наявності підстав, визначених пунктами 14 та 16 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Згідно з п.4.2 Тимчасового порядку разом із заявою про обмін посвідки (додаток 13) іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання подаються:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), та його копія;

2) посвідка, що підлягає обміну, а в разі її пошкодження чи втрати - довідка про звернення із заявою про втрату посвідки (довідка органів внутрішніх справ з цього питання) у довільній формі;

3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати;

4) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України);

5) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері) (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють з`являтися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах).

Крім того, пунктом 4.5 Тимчасового порядку встановлено, що працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Після прийняття рішення матеріали, які стали підставою для обміну посвідки, долучаються до справи, на підставі якої посвідка видавалася вперше. У разі якщо посвідка видавалася одним територіальним органом (підрозділом) ДМС, а обмін посвідки провадиться іншим органом (при зміні місця проживання), то до органу, який видав посвідку вперше, надсилається повідомлення про видачу нової посвідки, а недійсна посвідка - для знищення.

Відповідно до п.4.6 Тимчасового порядку, за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) і п`ятнадцяти днів (для посвідки на тимчасове проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки.

Про прийняте рішення робиться відмітка в заяві із зазначенням терміну (у разі обміну посвідки на тимчасове проживання), до якого видається посвідка, або про причини відмови в її видачі.

Таким чином, з системного аналізу зазначених вище норм вбачається, що Тимчасовим порядком чітко визначалось, що повноваження органу ДМС при вирішенні питання про обмін посвідки на постійне проживання фактично обмежені перевіркою лише підстав для такого обміну та підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених п.17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, спірну посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 / НОМЕР_3 року визнано недійсною у зв`язку зі скасуванням дозволу на імміграцію в Україну громадянину СРВ В`єтнам Ле Нхат Хі (17.08.1978р.н.).

Разом з тим, уважно дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 року (справа №420/5966/18) яке було залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року (справа №420/5966/18), серед іншого, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 01.08.2018 року №290513, яким, в свою чергу, скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам Ле Нхат Хі, ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, оскільки дозвіл на імміграцію виданий позивачу фактично є чинним, то, відповідно, останній має право на заміну бланку посвідки на постійне проживання у зв`язку із непридатністю до користування.

Саме у зв`язку з вказаними обставинами, позивач 22.05.2019 року і звернувся до органу ДМС із заявою щодо обміну бланка посвідки на постійне проживання в Україні.

Проте, як свідчать матеріали справи, 30.05.2019 року відповідачем, не зважаючи на вищезазначені обставини, було прийнято рішення №224336000 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину В`єтнаму Ле Нхат Хі ( ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.), на підставі пп.6 п.62 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» №321.

В подальшому, як видно з матеріалів справи та вже зазначалося вище, 10.06.2019 року позивач звернувся до начальника ГУ ДМС України в Одеській області із заявою, в якій просив надати роз`яснення та конкретизувати, які саме документи або інформацію не було ним надано та чим зумовлено прийняття рішення про відмову у здійсненні обміну бланку посвідки на постійне проживання.

При цьому, також ще слід вказати й про те, що зі змісту оскаржуваного рішення відповідача від 30.05.2019 року №224336000 фактично не вбачається яким же саме чином позивач не дотримався зазначених вище приписів Порядку №321 та «Тимчасового порядку» №681, та яких саме з перелічених цими приписами документів позивач не надав для оформлення посвідки.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про безпідставність оскаржуваної відмови відповідача у заміні бланку посвідки на постійне проживання позивача.

При цьому, судова колегія також погоджується і з висновками суду 1-ї інстанції про те, що оскільки відповідач у спірних правовідносинах реалізував свої дискреційні владні повноваження та прийняв рішення про відмову у видачі посвідки, яке визнано протиправним, то, з метою відновлення порушених прав, відповідача було необхідно зобов`язати здійснити ОСОБА_1 обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 року (видану ВГІРФО ГУМВС України в Одеської області 23.03.2005 року) у зв`язку із непридатністю до користування.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12.12.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко