Справа № 640/12981/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2019 року № 640/12981/19

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Вєкуа Н.Г, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби геології та надр України, третя особа - Національне агентство України з питань державної служби, ОСОБА_2 про поновлення на посаді, в зв`язку із закінченням навчання, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Державної служби геології та надр України ( 03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16), третя особа - Національне агентство України з питань державної служби (01601, м. Київ, вул. Прорізна,15), ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправними та незаконними дії відповідача щодо відмови у поновленні позивача на посаді начальника відділу судово-претензійної роботи Юридичного департаменту Державної служби геології та надр України;

- поновити на посаді начальника відділу судово-претензійної роботи Юридичного департаменту Державної служби геології та надр України з 01.03.2019 року, або іншій рівнозначній посаді згідно штатного розпису та зарахувати строк навчання до стажу державної служби;

- сягнути з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням відповідних надбавок та стажу державної служби понад 8 років.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відмова відповідача у прийнятті її на роботу за результатом проходження навчання є протиправною. Позивач стверджує, що відповідач порушив її законні права та інтереси зазначивши, що для прийняття позивача на державну службу останній слід пройти конкурс на зайняття вакантних посад. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов, з яких вбачається, що позивачу було відмовлено у зарахуванні на державну службу, оскільки були прийняті зміни до чинного законодавства, що передбачають конкурсний відбір до осіб, що мають наміри на зайняття вакантних посад на державній службі. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа - Національне агентство України з питань державної служби надав пояснення на позовну заяву, в яких вказав, що в зв`язку із вступом до Національної академії державного управління при Президентові України, позивач має право після закінчення навчання повернутися на державну службу без проведення конкурсу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 правом на надання пояснень по суті спору не скористалась.

Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 19.09.2019 року протокольною ухвалою, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 14.11.2019 року, за погодженням із представниками сторін, суд перейшов у письмове провадження по справі.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

06 травня 2015 року Наказом Державної служби геології та надр України №88-к було призначено ОСОБА_1 на посаду завідувача Сектору претензійно-позовної роботи Юридичного управління з 06 травня 2015 року, як таку, що успішно пройшла стажування, у порядку переведення з Святошинського районного суду м. Києва на підставі її власної заяви.

Наказом Держгеонадр №6-К від 16 січня 2017 року, за заявою ОСОБА_1 , їй було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16 січня 2017 року по 15 січня 2018 року.

Наказом Держгеонадр №29-К від 06 березня 2017 року, за заявою ОСОБА_1 , вона була переведена на рівнозначну посаду начальника відділу судово-претензійної роботи Юридичного департаменту та штатного розпису Держгеонадр.

Наказом Держгеонадр №3-К від 06 березня 2017 року, за заявою ОСОБА_1 , їй було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 березня 2017 року по 17 листопада 2019 року включно.

14 серпня 2017 року позивач подала заяву з проханням звільнити її 28 серпня 2017 року із займаної посади за власним бажанням, в зв`язку із вступом до Національної академії Державного управління при Президентові України на денну форму навчання.

Наказом Держгеонадр №126-К від 19 серпня 2017 року позивача було звільнено з посади начальника відділу судово-претензійної роботи Юридичного департаменту Державної служби геології та надр України 28 серпня 2017 року за власним бажанням, відповідно до п.1 ст. 86 Закону України «» Про державну служба та ст. 38 Кодексу законів про працю України, в зв`язку із вступом до Національної академії державного управління при Президентові України на денну форму навчання.

28 серпня 2017 року на адресу відповідача надійшов лист від Національної академії державного управління при Президентові України, в якому відповідачеві повідомлялось, що працівник Державної служби геології та надр України ОСОБА_1, наказом Президента Національної академії державного управління при Президентові України від 21 липня 2017 року №530-ос зарахована слухачем першого року навчання денної форми за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» за державним замовленням.

В подальшому, 15 січня 2019 року на адресу Держгеонадр надійшов лист від позивача, з проханням надати перелік документів для поновлення її на посаді начальника відділу представництва інтересів Держгеонадр в судових органах Юридичного управління. Повідомила, що строк її навчання закінчується в кінці лютого 2019 року.

Листом від 25 січня 2019 року позивачу була надана відповідь, в якій зазначалось, що призначення на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених законом. Держгеонадри повідомили позивача також про те, що норми про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням за освітньо-професійною програмною підготовки магістрів за спеціальністю « Державна служба» галузі знань «Державне управління» на позивача не розповсюджуються, оскільки втратили силу до вступу її на денну форму навчання даного ВНЗ.

Незгода позивача із прийнятим рішенням зумовила її звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішення якого суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Стаття 1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент направлення позивача на навчання) встановлює, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про державну службу" державним службовцям створюються умови для навчання і підвищення кваліфікації у відповідних навчальних закладах (на факультетах) та шляхом самоосвіти.

Державні службовці підвищують свою кваліфікацію постійно, у тому числі через навчання у відповідних навчальних закладах, як правило, не рідше одного разу на п`ять років. Результати навчання і підвищення кваліфікації є однією з підстав для просування по службі.

При Президентові України діє Національна академія державного управління - державний вищий навчальний заклад з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації державних службовців.

Відповідно до ч.2 ст. 48 Закону України «Про державну службу» професійне навчання державних службовців проводиться за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством, через систему підготовки, перепідготовки, спеціалізації та підвищення кваліфікації, зокрема у сфері публічного управління та адміністрування, у встановленому законодавством порядку в навчальних закладах, установах, організаціях незалежно від форми власності, які мають право надавати освітні послуги, у тому числі за кордоном.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 255 від 01.04.2013 року «Про затвердження положень про прийом , стажування в органах державної влади і органах місцевого самоврядування слухачів Національної академії Державного управління при Президентові України, а також переліку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, в яких проводиться стажування слухачів Національної академії» до Інституту державної служби та місцевого самоврядування і регіональних інститутів Національної академії на навчання за державним замовленням за спеціальністю "Публічне управління та адміністрування" галузі знань "Управління та адміністрування" приймаються державні службовці та посадові особи органів місцевого самоврядування, які працюють в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, інших органах, на які поширюється дія Законів України "Про державну службу", "Про місцеві державні адміністрації" та "Про службу в органах місцевого самоврядування"

Пунктом 21 вказаної постанови встановлено, що на час навчання державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування за денною формою за державним замовленням у Національній академії посада, яку вони займали до навчання (крім виборних посад), може займатися іншою особою лише на умовах строкового трудового договору та не є вакантною.

Частина сьома статті 48 Закону України "Про державну службу" встановлює, що на строк професійного навчання за державним службовцем зберігаються його посада та заробітна плата.

Як визначено статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) визначено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Постановою КМУ від 27 вересня 2016 року №647 «Деякі питання реформування системи професійного навчання державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування», яка набрала чинності 04.10.2016, внесені зміни до постанови № 255 від 01.04.2013 року «Про затвердження положень про прийом, стажування в органах державної влади і органах місцевого самоврядування слухачів Національної академії державного управління при Президентові України, а також переліку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, в яких проводиться стажування слухачів Національної академії», зокрема виключено Положення про працевлаштування випускників Національної академії державного управління при Президентові України.

Однак, абзацом 2 п.2 Постанови № 647 встановлено, що особи, які вступили до вищих навчальних закладів до набрання чинності цією постановою, продовжують навчання, відповідно до спеціальностей галузі знань «Державне управління» або спеціальності «Публічне управління та адміністрування» галузі знань «Управління та адміністрування» і працевлаштовуються на умовах, що були визначені до набрання чинності цією постановою, тобто відповідно до Положення про працевлаштування випускників Національної академії державного управління при Президентові України, затвердженого Постановою КМУ №255.

Відповідно до п. 1 Положення про працевлаштування випускників Національної академії державного управління при Президентові України, в редакції, що діяла до 04.10.2016 року, випускники Національної академії державного управління при Президентові України, які навчались за денною формою за державним замовленням за спеціальністю «публічне управління та адміністрування» галузі знань «Управління та адміністрування», працевлаштовуються органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими органами, установами, на які поширюється дія Законів України «Про державну службу» та «Про службу в органах місцевого самоврядування», з якими укладено договори -направлення на навчання за денною формою до Національної академії, відповідно до Положення про прийом слухачів до Національної академії державного управління при Президентові України.

Суд звертає увагу, що договір-направлення на навчання за денною формою до Національної академії державного управління при Президентові України відносно ОСОБА_1 не укладався, оскільки відповідно до змін, внесених до Положення постановою КМУ від 27 вересня 2016 року №674 «Деякі питання реформування системи професійного навчання державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування», вступ за договорами-направленнями органів, установ скасовано.

Відповідно до відповіді Національного агентства України з питань державної служби, яка була надана на виконання протокольної ухвали суду, списки осіб, які були надіслані на погодження, відповідно до Порядку формування державного замовлення на підготовку і підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та органів військового управління Збройних Сил України, у Національному агентстві не зберігаються, тому надати їх не має можливості.

Листом від 02.02.2018 року №843/13-18 Національне агентство з питань державної служби роз`яснила питання працевлаштування випускників Національної академії державного управління при Президентові України після внесення змін до Положення про прийом слухачів до Національної академії державного управління при Президентові України, затверджене постановою КМУ від 01.04.2013 року № 225.

Так, постановою КМУ від 27.09.2016 року №764 (яка набрала чинності 04.10.2016 року) з Положення № 225 виключено норму про працевлаштування випускників денної форми навчання вищевказаної академії в державних органах та органах місцевого самоврядування.

Як і раніше, при вступі на навчання до Національної академії державного управління державного службовця звільняють на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю. На час навчання за денною формою за державним замовленням посада, яку він обіймав до навчання (крім виборних посад), може обійматись іншою особою лише на умовах строкового трудового договору та не є вакантною. Це передбачено п. 21 Положення № 255.

Але, якщо дата вступу на навчання припадає на 04.10.2016 року та після цієї дати (тобто після набрання чинності змінами до Положення №255), то після закінчення навчання держслужбовця приймають на роботу за всіма правилами прийняття на держслужбу, зокрема, з проведенням конкурсу.

Якщо ж період навчання перепадає з 01.05.2016 по 03.10.2016 (тобто з дня набрання чинності новим Законом «Про державну службу» до дати набрання чинності змінами до Положення № 255), то після закінчення навчання державного службовця приймають на роботу за старими правилами, зокрема, без проведення конкурсу.

Оскільки позивач була зарахована на навчання до Національної академії Державного управління при Президентові України 21.07.2017 року, то враховуючи зміни до законодавства, що регулюють питання працевлаштування випускників академії, прийняття на посаду позивача можливе лише за результатами проведення конкурсу, у відповідності до ст. 21 Закону України «Про державну службу».

Про обґрунтованість вказаних обставин свідчить і відповідь Національної академії державного управління при Президентові України.

Так, відповідач звернувся до Національної академії державного управління при Президентові України листом щодо надання інформації від 06 вересня 2019 року за № 18599/01/04-19, копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до листа-відповіді Національної академії державного управління при Президентові України від 17.10.2019 за №1/15-12-744 повідомлено, що ОСОБА_1 вступала до Національної академії в 2017 році . Відповідно до п. 3 Положення про прийом слухачів до Національної академії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2013 року №255, в редакції постанови КМУ від 26 квітня 2017 року №294, на навчання за денною формою за державним замовленням приймались особи, які перебували на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування та обіймали посади державної служби, що належать до 1-5 групи оплати праці або віднесені до першої-четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування, або включені до кадрового резерву служби в органах місцевого самоврядування, або мали стаж державної служби або служби в органах місцевого самоврядування не менш, як один рік та не досягли 35 років на момент подання документів до приймальної комісії.

Національна академія зазначила, що Положення про працевлаштування випускників Національної академії державного управління при президентові України було затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2013 року №255 та скасовано на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2016 року № 647.

З 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ, який наразі залишається основним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби. Згідно з вимогами статті 21 цього Закону вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Частиною другою наведеної статті встановлена пряма заборона щодо прийняття громадян України на посади державної служби без проведення конкурсу.

Відтак, у відповідача відсутній обов`язок щодо прийняття позивача на посаду державного службовця у позаконкурсний порядок та всупереч нормам чинного законодавства про державну службу.

Крім того, суд звертає увагу, що оскільки позивач була звільнена наказом №126-к від 19.08.2017 року з посади начальника відділу судово-претензійної роботи Юридичного департаменту Державної служби геології та надр України на підставі ст. 38, ч.1 ст. 86 Кодексу законів про працю, то у разі незгоди її з підставами звільнення, позивач мала право оскаржити наказ №126-К від 19.08.2017 року до суду.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги щодо визнання протиправними та незаконними відмову суб`єкта владних повноважень - Державної служби геології та надр України у поновленні позивача на посаді начальника відділу судово-претензійної роботи Юридичного департаменту Державної служби геології та надр України, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню й інші позовні вимоги, оскільки вони є похідними від заявленої позовної вимоги про визнання протиправними та незаконними відмову суб`єкта владних повноважень у поновленні на посаді.

Частиною 2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,77, 243-245, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Суддя Н.Г. Вєкуа