Справа № 520/12274/19
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р. № 520/12274/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника відповідача - Кувічка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61001, м.Харків, пл. Повстання, 7/8, 7 пов.) про визнання дій протиправними та скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду зі скаргою до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кувічка Аліни Вадимівни щодо винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження №60527016 від 6 листопада 2019 року;

- скасувати Постанову старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кувічка Аліни Вадимівни про відкриття виконавчого провадження №60527016 від 6 листопада 2019 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06.11.2019 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків ГТУЮ у Харківській області Кувічка А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60527016 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 131 939,92 грн. за постановою № 34293869 від 01.04.2016 року. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, прийнята з порушенням Закону України "Про виконавче провадження".

У судове засідання позивач не з`явилася, протокольною ухвалою суду від 28.11.2019 року клопотання позивача задоволено, в подальшому розглядати справу без її участі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмовому відзиві на позов зазначила, що під час прийняття оскаржуваного рішення діяла відповідно до вимог чинного законодавства, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

10.09.2012 державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Живага О.В. відкрито виконавче провадження № 34293869 з виконання виконавчого листа № 2-4539, виданого 02.04.2012 року Дзержинським районним судом м.Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "ВТБ" суми у розмірі 1 319 399 грн. 20 коп.

01.04.2016 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Потій А.М. у ВП № 34293869 прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 131 939,92 грн.

За заявою стягувача про повернення виконавчого документа старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кувічка А.В. 06.11.2019 р. винесено постанову у ВП 34293869 про повернення виконавчого документа стягувачу, якою виконавчий лист № 2-4539, виданий 02.04.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова повернуто стягувачу, виведено в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору від 01.04.2016 р. № 34293869.

Постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кувічка А.В. від 06.11.2019 року відкрито виконавче провадження № 60527016 з виконання постанови від 01.04.2016р. № 34293869 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 131939,92 грн.

Позивач вважає, що дії відповідача по прийняттю постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2019р. з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є протиправними, а сама постанова підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (який діяв на час відкриття виконавчого провадження 10.09.12р. за виконавчим листом № 2-4539 від 02.04.12р.) ; далі - Закон № 606-XIV).

За унормуванням статті 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першій статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону № 606-XIV).

Частиною першою статті 28 Закону № 606 передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону № 606 у разі завершення виконавчого провадження з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 606 виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з яким примусове виконання рішень проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Правилами частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Стаття 27 Закону № 1404-VIII відзначає, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (пункт 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII).

Частиною першою статті 40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що після зміни правового регулювання відповідно до Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Унормуванням пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII окреслено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.04.2016 року ВП № 34293869 прийнято на підставі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Як зазначено вище, постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кувічка А.В. від 06.11.2019 року ВП № 60527016 відкрито провадження з виконання постанови № 34293869, виданої Московським відділом державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 01.04.2016 року про стягнення виконавчого збору.

Позивачем суду не надано доказів оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 01.04.2016р. ані на час винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 60527016, ані на час розгляду та вирішення даної справи.

Тобто, постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.04.2016 року ВП № 34293869, яка у розумінні Закону № 606-XIV та Закону № 1404-VIII є виконавчим документом, не оскаржена позивачем у визначеному чинним законодавством порядку та не скасована, відповідно, підлягає виконанню з відкриттям виконавчого провадження відповідно до положень статті 26 Закону № 1404-VIII.

Суд звертає увагу, що правомірність винесення постанови від 01.04.2016 року ВП № 34293869 про стягнення з боржника виконавчого збору не є предметом доказування у межах розгляду даного спору.

Отже, відповідачем були вчинені дії, направлені на виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у відповідності до вимог Закону №1404-VIII. Вчинення аналогічних дій передбачала і попередня редакція Закону України "Про виконавче провадження"

Таким чином, суд доходить висновку, що державний виконавець, прийнявши 06.11.19р. постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 34293869 про стягнення виконавчого збору, виданої 01.04.2016 року Московським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законами України.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 липня 2019 року у справі № 803/1461/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ст. 287 КАС України 11.12.19р.

Суддя Рубан В.В.