Справа № 160/7136/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7136/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі №160/7136/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у липні 2019 року звернувся до суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000167/2 від 18.06.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00269 від 18.06.2019 року; визнання протиправними та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000196/2 від 08.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00324 від 08.07.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваними рішеннями Київської міської митниці ДФС було скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення та яка вплинула на збільшення відповідних платежів на суму у розмірі 702059,70 грн., що нараховуються за митною вартістю, в т.ч. на збільшення ПДВ на 567513,14 грн., на збільшення ввізного мита на 134546,56 грн. Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам п.2 та п.4 ч.2 ст.55 МК України оскільки винесені відповідачем рішення про коригування заявленої митної вартості, зокрема, не містять докладної інформації стосовно джерел, які безпосередньо використовувалися ним при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. До того ж, відповідач не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод тощо. Позивач вважає, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови задоволено повністю.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки товариством не було подано усіх додаткових документів (які було наведено у вимогах), що підтверджують митну вартість товару, через відсутність в поданих документах усієї необхідної інформації щодо заявленої митної вартості товару, це призвело до невиконання умов застосування основного методу визначення митної вартості товарів, що імпортуються, за ціною договору. Отже, митна вартість імпортованого товару визначена відповідачем за резервним методом відповідно до положень ст.64 МК України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. У відзиві зазначає, що декларант надав наявні в нього документи, які дійсно могли б підтвердити здійснення розрахунків між сторонами за придбаний товар.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Сторони повідомлені про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19.07.2018 року між позивачем (покупець) та іноземною компанією SMART GRACE INDUSTRIAL LIMITED (Flat B, 18/F, Success Commercial Building, 245-251 Hennessy road, Wanchai, Hong Kong, далі - постачальник) укладено зовнішньоекономічний Договір поставки № 401.

За умовами даного Договору поставки:

п.2.1 - Покупець замовляє, а Постачальник постачає товар на умовах цього Договору.

п.2.2 - Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно.

п.3.1 - Загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором.

п.3.3-Валютами платежу за цим Договором є долар США і/або Євро.

п.3.5 - Товар, який придбано Покупцем згідно з Договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору.

п.3.6 - Оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

п.3.7 - В ціну товару включені вартість тари та упаковки.

п.4.1 - Поставка товару має здійснюватись партіями, які узгоджуються Покупцем на умовах DАР-Дніпро (Incoterms 2010).

п.4.2 - Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках- фактурах на відповідну партію товару.

Укладаючи даний Договір поставки, Сторони передбачили можливість визначення умов поставки за згодою Сторін в інвойсах на кожну партію товару відповідно. І, виконуючи умови зовнішньоекономічного Договору поставки, змістом документів, поданих разом з електронними митними деклараціями, підтвердили свою згоду на поставку Товару на умовах DАР-Дніпро.

У червні 2019 року згідно з умовами Договору поставки №401 та на підставі супровідних документів invoice №-11-12-13 від 12.06.2019, proforma-invoice №-11-12-13 від 12.06.2019, commercial offer від 10.06.2019, bill of lading №0606 від 12.06.2019 та інших документів, на умовах поставки DАР-Дніпро, Постачальник здійснив на адресу Позивача поставку Товару торговельної марки Lezard, Lexman (країни виробництва-ТR (Турецька Республіка) та СN (Китайська Народна Республіка), на суму 48908,08 USD (доларів США) загальною вагою брутто 20024,00 кг., які Позивач подав Відповідачу разом з митною декларацією № UА 100030/2019/404179 від 18.06.2019 з метою здійснення митного оформлення товару.

У липні 2019 року згідно з умовами Договору поставки №401 та на підставі супровідних документів invoice №-18-19-20 від 02.07.2019, proforma-invoice №- 18-19-20 від 02.07.2019, commercial offer від 28.06.2019, bill of lading №0606 від 02.07.2019 та інших документів, на умовах поставки DАР-Дніпро, Постачальник здійснив на адресу Позивача поставку Товару торговельної марки Lezard, Lexman (країни виробництва- ТR- (Турецька Республіка) та СN (Китайська Народна Республіка), на суму 50711,47 USD (доларів США) загальною вагою брутто 20805,00 кг., які Позивач подав Відповідачу разом з митною декларацією №UА 100030/2019/405198 від 08.07.2019 з метою здійснення митного оформлення товару.

Під час декларування товару позивачем у ЕМД вартість товару визначена за основним методом - а саме, за ціною, що передбачена Договором поставки.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з кожною із митних декларацій позивач надав митному органу всі наявні документи, передбачені ст.53 МК України, що перелічені у графі 44 кожної з ЕМД і посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, в тому числі:

по ЕМД № UА100030/2019/404179 від 18.05.2019 (відповідно до рішення Київської міської митниці ДФС № UА100000/2019/000167/2 від 18.05.2019 року):

- декларація митної вартості за №609, номер якої наведено у гр.7 ЕМД,

- рахунок-проформа №-11-12-13 від 12.06.2019 (код документу 0325),

- рахунок-фактура №-11-12-13 від 12.06.2019 (код документу 0380), коносамент №0606 від 12.06.2019 (код документу 0730),

- документ про походження товару №-11-12-13 від 12.06.2019 (код документу 0862),

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-1411/1 від 18.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016),

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція б/н від 10.06.2019 (код документу 3022), договір поставки №401 від 19.07.2018 (код документу 4100), інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема, лист від 18.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;

по ЕМД № UА100030/2019/405198 від 08.07.2019 (відповідно до рішення Київської міської митниці ДФС № UА100000/2019/000196/2 від 08.07.2019 року):

- декларація митної вартості за №639, номер якої наведено у гр.7 ЕМД,

- рахунок-проформа №-18-19-20 від 02.07.2019 (код документу 0325),

- рахунок-фактура №-18-19-20 від 02.07.2019 (код документу 0380),

- коносамент №0606 від 02.07.2019 (код документу 0730),

- документ про походження товару №-18-19-20 від 02.07.2019 (код документу 0862),

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-1588 від 08.07.2019р. Дніпропетровської торгово- промислової палати (код документу 3016),

- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція б/н від 28.06.2019 (код документу 3022), договір поставки №401 від 19.07.2018 (код документу 4100),

- інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема, лист від 08.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

На етапі перевірки митних декларацій митний орган повідомив позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів в зв`язку із винесенням рішень про коригування митної вартості відповідно до положень статей 52-55, 57, 58, 335 МК України, а також про виникнення необхідності надання додаткових документів за наведеним нижче переліком з метою підтвердження митної вартості товару.

Відповідач зазначив, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- у рішенні №UА100000/2019/000167/2 від 18.06.2019:

1) в інвойсі від 12.06.2019 №-11-12-13 та контракті від 19.07.2018 №401 не зазначено умови оплати за товар;

2) до митного оформлення відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МК України подано платіжне доручення в іноземній валюті від 17.04.2019 №80 на суму 282 541,15 USD, в призначенні платежу якого вказано «оплата по контракту від 19.07.2018 №401» - в контракті не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу від 12.06.2019 №-11-12-13, поданого до митного оформлення, становить 48 908,08 USD;

3) відповідно до пункту 3.7 контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до пункту 4.1 контракту товар поставляється на умовах DАР ОСОБА_1 (умови поставки DАР означають, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення та покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення) - до ціни товару не включено відповідно до умов поставки DАР витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення;

4) відповідно до пункту 5.1 контракту від 19.07.2018 №401 товар повинен мати належне маркування, тоді як пунктом 3.7 контракту від 19.07.2018 №401 передбачено, що в ціну товару включені вартість тари та упаковки - відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні;

5) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки USD витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару в місце призначення, та вартості маркування.

- у рішенні № UA100000/2019/000196/2 від 08.07.2019:

1) в інвойсі від 02.07.2019 №-18-19-20 та контракті від 19.07.2018 №401 не зазначено умови оплати за товар;

2) до митного оформлення відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МК України подано платіжне доручення в іноземній валюті від 17.04.2019 №80 на суму 282 541,15 USD, в призначенні платежу якого вказано «оплата по контракту від 19.07.2018 №401» - в контракті не зазначено загальну суму контракту, а сума інвойсу від 02.07.2019 №-18-19-20, поданого до митного оформлення, становить 50 711,47 USD;

3) відповідно до пункту 3.7 контракту в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до пункту 4.1 контракту товар поставляється на умовах DАР ОСОБА_1 (умови поставки DАР означають, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення та покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення) - до ціни товару не включено відповідно до умов поставки DАР витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення;

4) відповідно до пункту 5.1 контракту від 19.07.2018 №401 товар повинен мати належне маркування, тоді як пунктом 3.7 контракту від 19.07.2018 №401 передбачено, що в ціну товару включені вартість тари та упаковки - відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні;

5) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DАР витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару в місце призначення, та вартості маркування.

У складі документів, які необхідно додатково надати, відповідач з посиланням на ст.53 МК України, перелічив наступні документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару компанії DERNEK GRUP ELECTRIK ELECTRONIK; 6) копію митної декларації країни відправлення.

Змістом винесених рішень про коригування митної вартості відповідач вказав на те, що декларантом надіслано повідомлення про відмову у подачі додаткових документів. Зазначив, що дДекларантом не виконано вимоги щодо надання документів, зазначених у частинах 2 та 3 статті 53 МК України, не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки DАР витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару в місце призначення, вартості маркування та відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, невірно проведено розрахунок митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, на підставі ч.3 ст.54 МК України, Київською міською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000167/2 від 18.06.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00269 від 18.06.2019 року та рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000196/2 від 08.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00324 від 08.07.2019 року.

Змістом зазначених рішень є наступне: «митна вартість товару визначена відповідно до статті 64 МК України із застосуванням методу визначення митної вартості №2ґ (резервний метод). Попередні методи не застосовані: метод 1 - відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.52, п.1 та 2 ч.5 ст.54, ч.6 ст.54, ч.2 ст.58 та ч.10 ст. 58 МК України; метод 2а - у зв`язку з відсутністю вартості операцій з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ст.59 МК України); метод 2б у зв`язку з відсутністю вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в України приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що и оцінювані товари (ст.60 МК України); методи 2в, 2г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. МД від 05.03.2019 № UА 100010/2019/322148 (товар №1), МД від 15.04.2019 № UА 100010/2019/129999 (товар №2), МД від 16.01.2019 № UА 100210/2019/84876 (товар №3), МД від 13.04.2019 № UА 500020/2019/4121 (товар №4).

Позивач, не погодившись з правомірністю винесеного рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000167/2 від 18.06.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00269 від 18.06.2019 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000196/2 від 08.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00324 від 08.07.2019 року, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, яка сплачена за ці товари.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ст. 53 МК України, у разі якщо документи, подані декларантом, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно частини 6 та 7 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Враховуючи зазначені норми законодавства, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідач під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених за вантажними митними деклараціями, встановив, що в наданих позивачем документах є розбіжності: в інвойсі поставка товару здійснюється на умовах поставки DAP, а відповідно до п.3.7 контракту № 401 не вказано, що до ціни товару не включено відповідно до умов поставки DAP витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.

Однак обставини, що викладені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості товарів є помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), оскільки вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Відповідно до Інкотермс-2010 DAP ("постачання в місці призначення") означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови поставки DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Таким чином, поставка товару на умовах DAP передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування. Відтак, додаткові витрати на транспортування товару товариство (позивач) не понесло.

Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.

Відповідно до умов поставки за договором № 401 від 19.07.2018р. та наявними у справі товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості транспортних витрат, митним законодавством не передбачається.

У зв`язку з вищенаведеним, доводи, які зазначені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності або явні ознаки підробки.

З огляду на викладене, відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином є вірним висновок суду першої інстанції, що надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. При цьому у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Крім того, законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вищевказаних статей зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, відповідачем не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення цих складових.

Також судом встановлено, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач вказав про те, що визначена ним митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару за МД від 05.03.2019 № UА 100010/2019/322148 (товар №1), МД від 15.04.2019 № UА 100010/2019/129999 (товар №2), МД від 16.01.2019 № UА 100210/2019/84876 (товар №3), МД від 13.04.2019 № UА 500020/2019/4121 (товар №4). При цьому, відповідач не зазначив, яким саме за якісними характеристиками (подібним чи аналогічним) є товар, митне оформлення якого вже здійснене.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та такі не спростовані відповідачем, про не підтвердження належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Крім того, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

З огляду на те, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, є необґрунтованим та безпідставним, а документи, подані позивачем до митного органу, відповідають вимогам чинного законодавства, а отже і підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів, то визначення відповідачем митної вартості товару за резервним методом визначення митної вартості здійснено з порушенням вимог митного законодавства України.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі №160/7136/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва