Справа № 946/7216/19
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/7216/19
Провадження № 2-а/946/189/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області Білоус Олександра Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №554324 від 23.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 було зупинено під час руху на автомобілі марки Ford модель Моndео на 86-м км. автодороги Одеса-Миколаїв-Новоазовськ рядовим поліції роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області Білоусом О.В. та зазначено про порушення правил дорожнього руху, а саме, що позивач здійснив обгін іншого ТЗ на перехресті перетнувши суцільну лінію проїзної частини 1.1 чим порушив пп.14.6. «п» ПДР України та відносно позивача була винесена постанова серії ДП18 № 554324 від 23.09.2019 р. про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.122 КУпАП. Позивач не згоден із вказаною постановою, вважає її такою, що не відповідає обставинам справи та чинному законодавству України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що відповідно до п. 14.6. Постанови КМ України № 1306 від 10.10.2001 р. «Про Правила дорожнього руху» обгін заборонено, а саме: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м. перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого). Пункт 14.6. Правил дорожнього руху навіть не містить підпункту «п» - на який як підставу для винесення постанови посилається рядовий патрульної поліції Білоус О.В. Разом з тим, після зупинки автомобілю позивачеві не були пред`явлені фото-відео докази скоєного порушення - лише було заявлене, що його автомобіль було встановлено «за суб`єктивним розумінням» безпосередньо рядовим патрульної поліції Білоус О.В. Відеоролик, на якому фігурує автомобіль білого кольору, неможливо встановити як автомобіль позивача, тому як на відео білий автомобіль, який рухається зафіксовано з лівого боку, і тому навіть не зрозуміло до якій марки належить автомобіль, а також реєстраційний номер автомобілю не зафіксовано. Таким чином, позивач зазначає, що йому не було пред`явлено факту порушення п.14.6 Правил дорожнього руху, в зв`язку з чим, ним не вчинялось порушень зазначеного пункту правил дорожнього руху та, відповідно і ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач рядовий поліції роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області Білоус О.В. в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено відповідними поштовими повідомленням про отримання судових повісток, представником відповідача надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено зокрема, що факт правопорушення підтверджено постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, письмовим рапортом поліцейського, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні 23 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford» модель Моndео д/н НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Одеса-Миколаїв-Новоазовськ на 86-м км. та відносно нього була винесена постанова серії ДП18 №554324 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

У постанові відповідача від 23.09.2019 року зазначено, що 23 вересня 2019 року о 16:20 годині ОСОБА_1 на автодорозі Одеса-Миколаїв-Новоазовськ на 86-м км. здійснив обгін іншого ТЗ на перехресті перетнувши суцільну лінію проїзної частини 1.1, чим порушив п.п.14.6. «п» ПДР України. При цьому, судом зазначається, що в оскаржуваній постанові нерозбірливо вказана суть правопорушення і в зв`язку з цим неможливо впевнено визначить, який саме підпункт порушено, а саме п.п.14.6. «а» чи п.п.14.6. «п» ПДР України.

Згідно п. 14.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 2 статті 122 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт обгону іншого ТЗ на перехресті з перетинанням суцільної лінії проїзної частини 1.1 - вузька суцільна лінія та рух смугою зустрічного руху.

Згідно п. 8.5 та п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

У розділі 34 Правил дорожнього руху України наведене визначення горизонтальної розмітки 1.1, згідно з яким (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №554324 від 23.09.2019 року не містить зазначення про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а також не містить посилань на будь-які докази, враховані при винесенні цієї постанови.

В свою чергу, в судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудного відеореєстратора № на якому зареєстровано лише факт винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та не зареєстровано факту порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин перетину позивачем горизонтальної розмітки 1.1та руху зустрічною смугою руху.

Постанова про притягнення позивачаОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий - Стрелець Т.Г.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які могли б підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №554324 від 23.09.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачем не заявлено позовну вимогу про закриття справи про адміністративне правопорушення, однак для ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень є необхідним застосування такого способу захисту, у зв`язку з чим суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до рядового поліції роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області Білоус Олександра Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №554324 від 23.09.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10 грудня 2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус