Справа № 280/5266/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 грудня 2019 року Справа № 280/5266/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренко М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16 )

третя особа - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 4, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі - відповідач або Комунарський ВДВС), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №50765980 від 08.04.2016 старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Басова М.М.

В обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області є державним органом, а тому строк пред`явлення його виконавчих документів до виконання становить три місяці. Відтак, стягувач мав звернути до виконання постанову № 66 від 18.05.2015 по справі про адміністративне правопорушення до 19.08.2015. Натомість, стягувач пред`явив виконавчий документ до стягнення лише 07.04.2016, тобто вже після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що є безумовною підставою для його повернення. З огляду на викладене вважає, що державний виконавець необґрунтовано прийняв до виконання виконавчий документ та виніс протиправну постанову про відкриття виконавчого провадження, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді від 04.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 11.11.2019.

Відповідач відзиву на адміністративний позов не надав.

14.11.2019 через канцелярію суду від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області надійшли письмові пояснення в яких Департамент вважає, що постанову № 66 від 18.05.2015 пред`явлено до виконання із дотриманням строку, визначеного ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку із викладеним, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 14.11.2019 клопотання представників сторін про зупинення провадження в адміністративній справі для надання додаткового часу для примирення задоволено, зупинено провадження в адміністративній справі №280/5266/19 до 11 грудня 2019 року, для надання сторонам часу необхідного їм для примирення.

11.12.2019 представники позивача, відповідача та третьої особи надали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та третьої особи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області №66 по справі про адміністративне правопорушення від 18.05.2015 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500,00 грн.

Заявою від 12.06.2015 за №1008-21.7/1478 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області звернувся до Комунарського ВДВС про примусове виконання рішення - Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 18.05.2015 за №66.

При цьому, у Постанові по справі про адміністративне правопорушення від 18.05.2015 за №66 та у Заяві від 12.06.2015 за №1008-24.7/1478 про примусове виконання рішення Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зазначено про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у подвійному розмірі - 17000,00 грн.

Зазначену вище заяву та постанову надіслано на адресу відповідача у червні 2015, про що міститься відбиток штемпелю ПАТ "Укрпошта" з датою 06.2015, номер поштового відправлення 977.

На Заяві від 12.06.2015 за №1008-24.7/1478 про примусове виконання рішення зазначено про отримання цієї Заяви відповідачем 07.04.2016 за вх.5175/12.

08.04.2016 державним виконавцем Комунарського ВДВС винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №550765980, відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 18.05.2015 за №66, виданої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст..1 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 606-XIV), в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України № 606-XIV примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 3 Закону України № 606-XIV відповідно до цього Закону підлягають виконанню такі виконавчі документи: постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.21 Закону України № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;для виконання рішень господарських судів - з наступного дня після набрання рішенням законної сили; для виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; для виконання рішень, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, - з дня винесення відповідної постанови. По інших виконавчих документах строк пред`явлення їх до виконання встановлюється з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Ст. 22 Закону України № 606-XIV визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Третьою особою надані копії заяви від 12.06.2015 за вих. № №1008-24.7/1478 про примусове виконання рішення та поштовий конверт зі штрихкодом 977.

З оглянутих документів суд встановив, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області пред`явив його до стягнення у червні 2015, що підтверджуються відбитком поштового штемпелю на конверті в якому надсилалась заява та виконавчий документ.

Відтак, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області не пропущено строки пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки дата пред`явлення документа до виконання в даному випадку є датою передачі листа на пошту - червень 2015.

Тому, у державного виконавця були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України № 606-XIV у зв`язку із пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України № 606-XIV Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п`ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Вхідним штампом канцелярії відповідача зафіксовано дату пред`явлення виконавчого документа до виконання лише 07.04.2016.

Оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження датована 08.04.2016. Відтак, строк прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження з дати надходження до державного виконавця відповідачем також дотримано.

Той факт, що між фактичним отриманням виконавчого документа державною виконавчою службою у 2015 році та державним виконавцем безпосередньо (08.04.2016) сплинуло майже рік є недоліком роботи саме структурного підрозділу відповідача. Тому, стягувач не може зазнавати негативних наслідків за службову бездіяльність державного органу (його структурного підрозділу).

Враховуючи наведене, Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №50765980 від 08.04.2016 винесена відповідачем з дотриманням вимог Закону України № 606-XIV (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).

Окрім того, відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП №550765980, постановою державного виконавця від 31.08.2018 було повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а відтак постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №50765980 від 08.04.2016 є такою, що вичерпала свою дію.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із тим, що у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16 ), третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 4, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11.12.2019.

Суддя М.С. Лазаренко