Справа № 440/1876/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 р. Справа № 440/1876/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 19.08.19 по справі № 440/1876/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2019 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області (надалі - відповідач, КДКА Полтавської області), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної палати КДКА Полтавської області від 05.02.2019 про закриття дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 ; зобов`язати КДКА Полтавської області повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1978, видане Радою адвокатів Полтавської області 18.01.2018) у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не враховане те, що рішення Дисциплінарної комісії КДКА Полтавської області від 05.03.2019 прийнято формально, оскільки 16.01.2019 було прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 , яке грунтується на довідці від 16.01.2019 за результатами перевірки відомостей, викладених у його скарзі, складеної членом дисциплінарної палати КДКА, яка в свою чергу складена на підставі пояснень адвоката, наданих в ході цієї перевірки. Зі змісту рішення про порушення дисциплінарної справи вбачається, що дисциплінарна палата КДКА вважає, що адвокат безпідставно відмовив своєму клієнту в наданні правової допомоги та дійшла висновку про наявність в діях адвоката ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку, водночас за аналогічних підстав вказаних у рішенні про порушення дисциплінарної справи прийняла рішення про закриття справи. Стверджує, що оскаржуване рішення відповідача грунтується на результатах перевірки відомостей, викладених у його скарзі, виключно на поясненнях адвоката ОСОБА_2., наданих у ході цієї перевірки.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. У відзиві зазначив, що наявність ознак дисциплінарного проступку в діях адвоката ОСОБА_2 та, як наслідок, порушення дисциплінарного провадження не свідчить про наявність в його діях складу дисциплінарного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Вирішення питання чи вчинено адвокатом дисциплінарний проступок вирішується дисциплінарною палатою під час розгляду дисциплінарної справи.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 17.12.2018 до КДКА Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 від 10.12.2018 щодо проведення перевірки та притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з порушенням ним вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики (а.с. 34-36).

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" 17.12.2018 за вхідним 84/7-18 скаргу ОСОБА_1 було зареєстровано та скеровано до голови дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, оскільки її зміст та форма відповідала п. 14 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 30.08.2014 №120 із наступними змінами.

18.12.2018 за вих. №334/4-18 відповідачем на адресу адвоката ОСОБА_2. направлено копію скарги ОСОБА_1 (а.с. 37).

Цього ж дня, 18.12.2018 члену дисциплінарної палати КДКА Полтавської області Клименко О.Ю. надано доручення в порядку п. 2 ст. 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" провести перевірку відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_1 відносно адвоката ОСОБА_2. у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність та Правил адвокатської етики" (а.с. 72).

У відповідності до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за результатом проведеної перевірки відомостей викладених у скарзі ОСОБА_1 , членом дисциплінарної палати КДКА Полтавської області Клименко О.Ю. складено довідку, в якій зазначено, що проведеною перевіркою встановлені обставини, які свідчили про наявність в діях адвоката ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (а.с. 56-57).

16.01.2019 дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області ухвалено рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 (а.с. 58-62).

05.03.2019 (з урахуванням рішення про виправлення описки в тексті рішення дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, а.с. 69-70) дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області за результатом обговорення фактичних обставин справи прийнято рішення про закриття дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2., оскільки не встановлено обставин, які б свідчили про порушення адвокатом прав ОСОБА_1 , вчинення ним дій, направлених на погіршення його становища або зайняття у справі позиції всупереч його волі, у зв`язку з чим не встановлено в його діях складу дисциплінарного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокату та адвокатську діяльність", а його дії не порушують Правил адвокатської етики (а.с. 64-68).

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його право на професійну правничу допомогу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарна палата КДКА Полтавської області дійшла обґрунтованого висновку про відсутність в діях адвоката ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики, оскільки адвокат належно виконував свої професійні обов`язки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу врегульовані Законом України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 № 3460-VI.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення.

У свою чергу, правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації (п. 4 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону).

Слід вказати, що право на безоплатну правову допомогу гарантоване конституцією України, ст. 59 якою передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у п. 6 визначає наступні права: кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право, зокрема захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях тлумачить п. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини щодо права обвинуваченого на захист, як важливу гарантію справедливого правосуддя, становим елементом якого є також право на безоплатну правову допомогу.

Безоплатна правова допомога за визначенням Європейського суду повинна бути дієвою та ефективною. Суд зазначає, що підпункт (с) пункту 3 ст. 6 Конвенції гарантує право на адекватний захист в ході судового розгляду, який здійснюється як особисто, так і за допомогою адвоката; це право посилюється обов`язком з боку держави надати в певних випадках безкоштовну юридичну допомогу.

При цьому, Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або ілюзорні права, а їх практичне і ефективне здійснення.

Отже, відповідно до ст. 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя, яка включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Суб`єкти права на безоплатну вторинну правову допомогу визначені статтею 14 зазначеного Закону.

Суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є, зокрема, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про безоплатну правову допомогу".

За приписами пункту 1 частини першої статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (частина четверта статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

За приписами статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом. Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Згідно зі ст. 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Згідно з ч.2 ст. 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів. Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Відповідно до статті 7 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не може давати клієнту поради, свідомо спрямовані на полегшення вчинення правопорушень, або іншим чином умисно сприяти їх вчиненню його клієнтом або іншими особами. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Таким чином, надаючи правову допомогу, в тому числі безоплатну, адвокат (захисник) повинен діяти в межах чинного законодавства України та в кожному конкретному випадку перевіряти законність вимог клієнтів (засуджених), в тому числі наявність правових підстав для складення та подання документів процесуального характеру, які прохає скласти особа в процесі надання правничої допомоги.

З огляду на матеріали справи, рішенням КДКА Полтавської області від 05.03.2019 закрито дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях ознак дисциплінарного проступку, передбаченого частиною другою статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судовим розглядом встановлено, що адвокат ОСОБА_2 під час здійснення своїх професійних обов`язків направлених на виконання доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №016-0002947 від 31.08.2018, за наслідками конфіденційної бесіди 07.09.2018 із засудженим ОСОБА_1 та отриманих на адвокатський запит документів, здійснив юридичну оцінку наданих матеріалів, склав "Правовий висновок щодо відсутності фактичних та правових підстав для виконання доручення Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області від 31.08.2018 №016-0002947, в частині складання заяви про кримінальне правопорушення до Генеральної прокуратури України з приводу порушення права на захист за заявами до регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області від 30.07.2018 та позову з приводу оскарження рішення в.о. Директора регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області, викладеного у листі від 09.08.2018 за №031-27/868".

Висновок адвоката про відсутність правових та фактичних обставин для складання процесуальних документів є беззаперечним правом адвоката, оскільки воно ґрунтується на юридичному аналізі фактичних обставин справи та застосуванні законодавства України. Складання "Правового висновку" передбачено наказом Міністерства юстиції України № 1554/3142 від 22.12.2017 "Про затвердження стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі", що свідчить про те, що адвокат ОСОБА_2 діяв у спосіб передбачений нормативно-правовим актом, який регламентує діяльність адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, а відтак складання правового висновку не є порушенням законодавства України, яке регламентує адвокатську діяльність.

Колегія суддів зазначає, що фактичні дані, які б підтверджували, що адвокат ОСОБА_2, під час здійснення своїх професійних обов`язків не дотримувався принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, не чесно та не сумлінно надавав правову допомогу, не у відповідності до Конституції України і законів України у скарзі не зазначені та докази на їх підтвердження не представлені. Обов`язок доказування вини адвоката покладається на особу, яка ініціює питання дисциплінарної відповідальності відносно адвоката. Звинувачення адвоката не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Оцінивши обставини, наведені у скарзі ОСОБА_1 , дослідивши довідку про результати перевірки та матеріали перевірки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Дисциплінарна палата КДКА Полтавської області при прийняті спірного рішення керувалася загальними вимогами засад юридичної відповідальності, відповідно до яких тільки винні дії адвоката можуть мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Адвокат не може бути залежним від свого клієнта. При реалізації державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само, особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу не може на власний розсуд вимагати заміни захисника з особистих мотивів.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання БВПД у кримінальному процесі, зареєстрованих наказом Міністерства юстиції України 22.12.2017 №1554/31422.

Пунктом 5 цього наказу передбачено, що у разі якщо адвокат дійде висновку про відсутність фактичних та правових підстав для виконання доручення, він невідкладно та з урахуванням процесуальних строків складає письмовий правовий висновок у трьох примірниках, перший з яких залишається у адвоката, другий надається (надсилається, передається) клієнту, третій - центру. Адвокат ознайомлює клієнта з правовим висновком, роз`яснює його суть та правові наслідки. У разі неможливості або відмови клієнта від ознайомлення з правовим висновком адвокат зазначає про це у правовому висновку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області дійшла обґрунтованого висновку про відсутність в діях адвоката ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики, оскільки адвокат належно виконувала свої професійні обов`язки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необґрунтованості вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної палати КДКА Полтавської області від 16.01.2019 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 .

Окрім іншого, у зв`язку із встановленими обставинами законності спірного рішення відповідача відсутні підстави для задоволення вимоги позивача щодо зобов`язання КДКА Полтавської області повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1978, видане Радою адвокатів Полтавської області 18.01.2018).

Суд критично оцінює доводи скаржника стосовно неврахування відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення обсягу наданої правової допомоги та її якості, оскільки під час перевірки відомостей, викладених у скарзі позивача здійснювались усі дії передбачені статтею 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", та скаржником не було надано достатніх та переконливих доказів на обґрунтування своїх доводів щодо наявності в діях адвоката ОСОБА_2 ознак дисциплінарного правопорушення.

Крім того, оцінка обсягу наданої правової допомоги та її якості під час дисциплінарного провадження не входить до компетенції дисциплінарних органів адвокатури, оскільки за приписами ч.2 ст. 25 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" оцінка якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правової допомоги здійснюється за зверненням органів місцевого самоврядування, а безоплатної вторинної правової допомоги - за зверненням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, комісіями, утвореними для цієї мети радами адвокатів регіонів.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач за результатами розгляду скарги позивача правомірно та обґрунтовано прийняв рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про те, що за аналогічних підстав вказаних у рішенні про порушення дисциплінарної справи КДКА в Полтавській області прийняла рішення про закриття справи, колегія суддів зазначає, що наявність ознак дисциплінарного проступку в діях адвоката ОСОБА_2 та, як наслідок, порушення дисциплінарного провадження не свідчить про наявність в його діях складу дисциплінарного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Вирішення питання чи вчинено адвокатом дисциплінарний проступок вирішується дисциплінарною палатою під час розгляду дисциплінарної справи, що в даному випадку й було зроблено відповідачем у справі.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 по справі № 440/1876/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій