Справа № 140/2474/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12447/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року (ухвалене в м. Луцьк судом під головуванням судді Денисюка Р.С., дата складення повного рішення незазначена) у справі № 140/2474/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 - 27.06.2019;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 27.06.2019;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 27.06.2019 включно за виключенням виплачених сум за грудень 2018 року та місяців 2019 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

З ухваленням такого рішення в частині стягнення розміру судових витрат не погодився позивач, вважаючи, що в цій частині суд першої інстанції допустив порушення норм матеріально і процесуального права, а тому в цій частині підлягає скасуванню та зміні. Просить скасувати оскаржуване рішення в частині відшкодування витрат на професійну допомогу та змінити п`яту частину рішення суду та викласти її у наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідно до ст. 134, 139 КАС України поданими до позовної заяви документами документально підтверджено у повному розмірі виконані роботи щодо надання адвокатом правової допомоги у даній справі на суму 6000 грн. Усі проведені та виконані адвокатом роботи щодо надання професійної правової допомоги виключно пов`язані саме із цією справою. Також суд залишив поза увагою той факт, що клопотання про не співмірність витрат відповідачем та його представником не подавалось взагалі. Таким чином, аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує про розгляд справи без його участі та участі позивача. Просив розгляд справи здійснювати без його участі та участі позивача, а в разі необхідності заслухати сторону позивача у суді відкласти розгляд справи на інший день та час. Водночас, апеляційний суд зазначає, що дана справа є справою незначної складності, а тому враховуючи характер спірних правовідносин розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін з підстав, що аналогічні тим, які зазначені судом першої інстанції. Просив розгляд справи здійснювати без участі його представника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи зазначені положення та з урахуванням характеру спірних правовідносин, колегія суддів вирішила за можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 19.04.2016 серії НОМЕР_2 , в зв`язку з чим має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.13).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2019 № 139 капітана ОСОБА_1 заступника командира частини з озброєння, призначеного наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.06.2019 № 182 на посаду начальника відділення забезпечення Старовижівського районного військового комісаріату Волинської області вважати, що вибув до нового місця служби смт. Стара Вижівка, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

На заяву позивача, листом від 31.07.2019 № 521 Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено, що для виплати індексації в січні 2016 року лютому 2018 року фінансового ресурсу у Міністерстві оборони України не було. Фінансування на виплату індексації не здійснювалось. Відповідно до роз`яснень Мінсоцполітики механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки. Порядком не передбачений. Одночасно повідомлено, що індексація грошового забезпечення проводиться, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. У зв`язку з тим, що величина індексу споживчих цін у квітні серпні 2018 року не перевищувала поріг індексації в розмірі 103%, індексація грошового забезпечення за цей період не проводилась. Разом з тим зазначено про виплачену індексацію за грудень 2018 року в сумі 71.08 грн., за січень 2019 року в сумі 71,08 грн., за лютий 2019 року в сумі 71,08 грн., за березень 2019 року в сумі 134,47 грн., за квітень 2019 року в сумі 134,47 грн. та за травень, червень 2019 року. Також повідомлено, що при звільненні з військової служби грошова компенсація за ненадані під час особливого періоду дні додаткових соціальних відпусток не виплачується.

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки за період з 2016 року по 2018 рік та індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 27.06.2019, з врахуванням виплачених сум, звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

При вирішенні питання щодо розподілу між сторонами понесених судових витрат, окружний адміністративний суд встановив, що дана справа є справою незначної складності, а тому, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн., що становить вартість послуг із написання та подання до суду позовної заяви 1500,00 год. При цьому, суд зазначив, що вивчення чинного законодавства щодо порядку виплат компенсації військовослужбовцям за невикористані відпустки учасникам бойових дій 500,00 грн. (1 год.); вивчення та аналіз судової практики розгляду справ щодо стягнення компенсації військовослужбовцям за невикористані відпустки учасникам бойових дій 500,00 грн. (2 год.); вивчення чинного законодавства щодо порядку виплат індексації грошового забезпечення 500,00 грн. (1 год.); вивчення та аналіз судової практики розгляду справ щодо стягнення індексації грошового забезпечення 500,00 грн. (2 год.); консультування з приводу можливого стягнення у судовому порядку невиплати компенсації військовослужбовцям за невикористані додаткові відпустки як учасникам бойових дій та індексації грошового забезпечення 500,00 грн. (5 консультацій); складання проекту позовної заяви 500,00 грн. (1 заява), участь у суді першої інстанції, підготовка та скерування відповіді на відзив 1500,00 грн. включається до витрат пов`язаних з підготовкою позовної заяви. Крім того, дана справа розглянута в порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін. Отже, решту витрат у сумі 4500,00 грн. повинен понести позивач.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ.

Досліджуючи доводи відповідача з приводу завищеного розміру судових витрат, які понесені позивачем на правову допомогу, які присуджені з відповідача на користь позивача, то колегію суддів враховано наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст.132 КАС України).

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої, четвертої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Відповідно до пункту другого ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України)..

Гонорар адвоката формується з дотриманням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року самостійно адвокатом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та статей 28, 29,30 Правил Адвокатської етики, затвердженої звітно-виборним З`їздом адвокатів України 09.04.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правничої (правової) допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Відповідно до інформації, яка міститься на сайті Ради адвокатів Харківської області http://www.advokat.org.ua, Ради адвокатів Чернігівської області http://www.advokat.org.ua, Радами адвокатів областей затверджені рекомендації щодо мінімальних ставок адвокатського гонорару.

За даними таких рекомендацій мінімальна ставка гонорару адвоката за підготовку позовної заяви в адміністративних справах складає не менше 2000 грн.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 14.06.2018 №ДА-32, додаткову угоду №1 від 15.07.2019, акт приймання-передачі виконаних робіт від 10.08.2019, квитанції від 07.08.2019 № 0.0.142951600.1, якими позивач сплатив на рахунок адвоката Матяшука В.К. 6000,00 грн. на оплату правової допомоги.

Правова допомога адвоката позивачу відповідно до акту виконаних робіт від 10.08.2019 складається з: вивчення чинного законодавства щодо порядку виплат компенсації військовослужбовцям за невикористані відпустки учасникам бойових дій 500,00 грн. (1 год.); вивчення та аналіз судової практики розгляду справ щодо стягнення компенсації військовослужбовцям за невикористані відпустки учасникам бойових дій 500,00 грн. (2 год.); вивчення чинного законодавства щодо порядку виплат індексації грошового забезпечення 500,00 грн. (1 год.); вивчення та аналіз судової практики розгляду справ щодо стягнення індексації грошового забезпечення 500,00 грн. (2 год.); консультування з приводу можливого стягнення у судовому порядку невиплати компенсації військовослужбовцям за невикористані додаткові відпустки як учасникам бойових дій та індексації грошового забезпечення 500,00 грн. (5 консультацій); складання проекту позовної заяви 500,00 грн. (1 заява); підготовка проекту позовної заяви, виготовлення та форматування додатків до позовної заяви 1500,00 грн. (1 заява з додатками); участь у суді першої інстанції, підготовка та скерування відповіді на відзив 1500,00 грн. Всього 6000,00 грн.

З наведених документів вбачається, що адвокатом Матяшуком В.К. надано послуги (з підготовки в продовж 6 годин адміністративного позову, що є предметом розгляду у даній справі) вартість якої становить 6000 грн. Вказана вартість послуг оплачена позивачем в повному обсязі.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).

Відповідно до частини 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката, суд враховує те, що дана справа є справою незначної складності, провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Також, колегією суддів враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій (в т.ч. рішення Верховного Суду у зразковій справі) з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові названого позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг відносяться до справ незначної складності.

З огляду на вказані обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що визначений проміжок часу у підготовці даного позову тривалістю у 6 годин та вартістю таких послуг у розмірі 6000 грн за наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень з аналогічних спорів реєстрі не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

При цьому, колегією суддів при вирішенні питання щодо розміру судових витрат на правничу допомогу адвоката у цій справі враховано мінімальну ставку гонорару адвокатів за підготовку позовної заяви в адміністративних справах (яка складає не менше 2000 грн), які затверджені відповідними Радами адвокатів різних регіонів, незначну складність даної справи та наявну судову практику у вказаній категорії справ, розміщену Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Як підсумок такого аналізу, колегія суддів приходить до висновку, що присудженню на користь позивача підлягають судові витрати на правничу допомогу адвоката на рівні мінімальної ставки гонорару адвоката у розмірі 2000 грн.

Вирішуючи питання про присудження судових витрат на правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі 1500 грн, суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи з названого питання та не обґрунтував судового рішення у вказаній частині належними у справі доказами та обставинами.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо розміру присуджених витрат на правничу допомогу адвоката не відповідає дійсним обставинам справи права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувавши рішення суду у частині присудження судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1500 грн та ухвалити у названій частині нову постанову, якою присудити на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2000 грн. У решті вимог про присудженні судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 грн позивачу - відмовити.

У решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року з урахуванням положень статті 308 КАС України у даній справі не є предметом апеляційного перегляду.

Щодо посилання позивача на постанову Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, якою передбачено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, а оскільки відповідачем не подавалось таке клопотання, суд першої інстанції не мав права самостійно зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів зазначає наступне.

Даною постановою Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зроблені правові висновки щодо правовідносин, які склалися у господарських відносинах, та посилаються на норми ГПК України, які передбачають аналогічні положення, що містяться у нормах ст. 134, 139 КАС України.

Крім того, згідно висновків, викладених Об`єднаною палатою Верховного Суду у даній постанові від 03 жовтня 2019 року, позивач не звернув увагу щодо висновку, згідно якого під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (аналогічні положення передбачені ч.7, 8, 9 ст. 139 КАС України), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами ч.7, 8, 9 ст. 139 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, а тому посилання позивача щодо неможливості суду самостійно зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката є безпідставними.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 140/2474/19 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) - скасувати та ухвалити у названій частині нове судове рішення, яким присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень.

У решті вимог ОСОБА_1 про присудження судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 грн - відмовити.

У решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 140/2474/19 не є предметом даного апеляційного перегляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 12 грудня 2019 року.