Справа № 280/4945/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 грудня 2019 року Справа № 280/4945/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, )

про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-а за період з 15.02.2014 року по день фактичної виплати пенсії, а саме 22.07.2019 року; зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-а за період з 15.02.2014 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 22.07.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про те, що 04.09.2019 року звернувся до відповідача з заявою про здійснення розрахунку та виплати їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, як була нарахована на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суд від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-ц за період з 15.02.2014 року по дату фактичної виплати, а саме 22.07.2019 року. Однак листом від 19 вересня 2019 року № 1665/02 відповідач відмовив в здійсненні розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів. Позивач зазначив, що з такими діями відповідача не погоджується та вважає, що такими діями відповідач порушив його законні права та інтереси, оскільки вони ґрунтуються на безпідставних мотивах і не відповідають критеріям правомірності, тому є протиправними. З огляду на зазначене просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 15.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 12.11.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

04.11.2019 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№45774), в якому просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог та зазначає, що своєчасна сплата суми відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 у справі №336/6456/14-а не була здійснена через відсутність відповідного фінансування Державного бюджету України. Вказує також, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Посилається на те, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані, проте сума заборгованості була нарахована на виконання рішення суду лише у січня 2015 року. Таким чином, вважає, що доводи, наведені в позовній заяві є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-а зобов`язано УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію, у період з 15 лютого 2014 року по 03 серпня 2014 року, відповідно до положень статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не нижче 6 мінімальні пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 50 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катас трофи» у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично отриманих сум.

На виконання винесеної виконавцем відділу примусового виконання рішеньуправління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області постанови про відкриття виконавчого провадження №45910754 від 24.12.2014, за заявою стягувача ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа №336/6456/14-а щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату підівищення до пенсії відповідно до положень ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» управлінняи було проведено перерахунок пенсії, в результат якого ОСОБА_1 нараховано 24 446,42 грн.

ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя із заявою щодо виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-а.

Листом від 03.02.2015 №12/Л-1 позивача повідомлено, що відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення для виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій у відповідні періоди визначено з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745, від 23.11.2011 р. №1210, виходячи з передбачених ними розмірів. Кабінет Міністрів України має всі достатні правові підстави врегулювати питання здійснення соціальних виплат та допомоги в межах фінансових ресурсів, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 виплачено 24 446,42 грн. за рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року.

04.09.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів.

Листом від 19.09.2019 №1665/02 позивачу фактично відмовлено у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована позивачу на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суд від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-а.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159), для реалізації згаданого Закону.

Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За нормами статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону №1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Положеннями Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п. 4 Порядку №159).

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Згідно ст. 6 Закону № 2050-ІІІ, компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що кошти, які підлягають нарахуванню у порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер, дія вищенаведених нормативних актів поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії), і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.05.2018 у справі № №703/5652/15-а, від 20.02.2018 у справі № 336/4675/17, від 22.11.2018 № 522/1404/17, від 05.10.2018 № 162/787/16-а.

Судом встановлено, що відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк», 22.07.2019 було зарахування коштів у розмірі 24 446,42 грн. за виконання рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року № 336/6456/14-а.

Таким чином, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-а виконана лише 22.07.2019.

Тобто, позивачу не було вчасно виплачено пенсію на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, що у відповідності до вказаних вище норм законодавства свідчить про зобов`язання відповідача здійснити компенсацію втрати позивачу частини доходів у порядку передбаченому Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Доводи відповідача стосовно того, що сума заборгованості була нарахована лише у січні 2015 року, суд оцінює критично, оскільки, рішенням суду встановлено факт недоотримання позивачем пенсії саме з 15.02.2014, тому вказана обставина в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України не потребує доказування, та не може оспорюватися.

Твердження відповідача, що спірна сума заборгованості є одноразовим платежем також суд вважає помилковим, оскільки вона складається з недоотриманої позивачем пенсії, і той факт, що за судовим рішенням присуджено виплатити одноразово недоплачену суму не змінює сутності пенсії, як періодичного платежу.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №522/5664/17.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність оскаржуваних дій щодо відмови у розрахунку і виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 8, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-а за період з 15.02.2014 року по день фактичної виплати пенсії, а саме 22.07.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року по справі № 336/6456/14-а за період з 15.02.2014 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 22.07.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 13.12.2019.

Суддя А.В. Сіпака