Справа № 400/1951/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р. № 400/1951/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. розглянув в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв,54020

про:скасування рішення від 25.07.2018 р. №10/3, зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.07.2018 року № 10/3 про результати розгляду заяви позивача про підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 25.07.2018 року, врахувавши в стаж роботу водієм міського пасажирського транспорту за період з 28.01.1985 року по 08.12.1997 року та з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року та стягнути з відповідача витрати на судовий збір та професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 01.07.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 31.07.2019 р. суд задовольнив клопотання ГУ ПФУ в Миколаївській області та замінив Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано весь період роботи водієм міського пасажирського транспорту за період з 28.01.1985 року по 08.12.1997 року та з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року. Позивач вважає такі дії протиправними, беручи до уваги те, що основними документами, що підтверджують стаж, роботи є трудова книжка.

Відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні позову просив відмовити. У відзиві відповідач зазначив, що згідно із наданими документами для призначення пенсії загальний страховий стаж позивача склав 27 років 3 місяців 18 днів, спеціальний стаж на посаді водія міського пасажирського транспорту склав 3 роки 9 місяців 20 днів, за таких умов у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як водію міського пасажирського транспорту, так як його спеціальний стаж менше аніж 12 років 6 місяців спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі-Закон №1058-IV).

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

До заяви позивачем було надано: трудову книжку; завірені належним чином копії паспорту, ідентифікаційного коду; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.04.2018 р. №; довідку відділу інформації та використання документів ліквідованих установ Миколаївської міської ради від 26.04.2018 р. №Ш-504/24.03-1; довідку уточнюючу особливий характер роботи, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 21.12.2007 р. №80, довідку про заробітну плату від 21.12.2007 р. №79; довідку про перейменування від 21.12.2007 р. №82 видані ВАТ "Автотранспортне підприємство 14827"; індивідуальні відомості про застраховану особу.

25.07.2018 року Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області винесено Рішення № 10/3, яким вирішено зарахувати до стажу роботи водія міського пасажирського транспорту, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058, періоди роботи позивача з 18.02.1998 р. по 08.08.1999 року, з 01.01.2001 р. по 30.04.2003 р. В зарахуванні періодів роботи з 28.01.1985 року по 08.12.1997 року та з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року, було відмовлено в зв`язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують роботу заявника водієм міського пасажирського транспорту.

Позивач, не погодившись з Рішенням № 10/3 від 25.07.2018 року відповідача, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 46, пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 8 частини другої цієї статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 8 частини другої статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є: 1) виконання робіт на посаді водія міського пасажирського транспорту; 2) досягнення 55 років; 3) наявність страхового стажу для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Із системного аналізу наведених вище положень законодавства можна зробити висновок, що документами, які підтверджують наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка та/або інші документи (документи, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів трудової книжки позивача, наявні наступні записи:

з 28.01.1985 р. переведений на посаду водія категорії "Д";

01.03.1986 р. присвоєно кваліфікацію водія 2 класу;

у 1986 на підставі наказу Мінавтотранспорту УРСР №90 від 26.04.1986 р. Миколаївське "АТП-14121" перейменовано в "АТП -14827";

01.03.1991 р. присвоєно кваліфіувцію водія 1 -го класу;

08.12.1997 р. звільнений за власним бажанням;

18.02.1998 р. прийнятий водієм 1 -го класу для роботи на міських маршрутах на автобусах у всіх марок у ВАТ АТП "14827";

в період з 09.08.1999 по 01.10.1999 р. у зв`язку з укладенням з позивачем договору оренди автотранспортного засобу (автобусу) припинено дію трудового договору;

з 01.10.1999 р. по 31.12.1999 договір на оренду продовжений;

з 01.01.2000 р. по 31.12.2000 договір на оренду продовжений;

в зв`язку з припиненням договору оренди трудовий договір поновлено з 01.02.2000 р.; 29.04.2003 р. позивач звільнений за власним бажанням на підставі наказу №30-ВК.

Також, згідно Довідки, уточнюючу особливий характер роботи, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 21.12.2007 р. №80, виданою ВАТ "Автотранспортне підприємство 14827" вказано, що позивач працював повний робочий день з 28.01.1985 року по 08.12.1997 року (12 років 10 місяців 10 днів) на міському пасажирському маршруті, в якості водія автобуса, та з 18.02.1998 року по 09.08.1999 року ( 01 рік 05 місяців 21 день), що передбачено ст.13 п. 3 Закону України про пенсії; підставами для видачі такої довідки слугували наступні документи: накази; особиста справа водія, особиста картка Ф. Т-2 .

На підставі наведених даних, можливо встановити, що у спірний період позивач працював водієм автобуса міського пасажирського транспорту.

Крім того, допитані в якості свідків у судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які працювали з позивачем водіями на одному підприємстві, підтвердили, що ОСОБА_1 працював водієм міського пасажирського транспорту з 28.01.1985 по 08.12.1997 р. та з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року.

Посилання відповідача як на підставу відмови у призначенні пільгової пенсії на те, що Миколаївським автотранспортним підприємством 14827 не надано документів з особливого складу не може нівелювати право позивача на пенсію, яке гарантовано Конституцією України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для зарахування періодів роботи позивачу на посаді водія міського пасажирського транспорту ВАТ "Автотранспортне підприємство 14827" з 28.01.1985 року по 08.12.1997 року та з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат за рахунок відповідача на професійну правничу допомогу на користь позивача, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат, враховуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду, підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесених витрат позивачем не надано жодних доказів.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань підлягають лише судові витрати у розмірі 1536,80 грн. (судовий збір).

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 - 246, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.07.2018 року № 10/3.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 25.07.2018 року, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", врахувавши в стаж роботу водієм міського пасажирського транспорту за період з 28.01.1985 року по 08.12.1997 року та з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (пр. Богоявленський, 55-Е, м. Миколаїв, 54018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1536,80 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар