Справа № 824/1185/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1185/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (позивач) просить суд:

- визнати протиправними дії Глибоцького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у не виконанні Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської трагедії" в редакції Закону 563-ХІV від 25.03.1999р. та не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10 з 23.07.2011р. як інваліду 3 групи, а з 28.07.2016р. - як інваліду 2 групи, інвалідність якого пов`язана з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 у розмірах, встановлених постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. по справі № 2а-11/10, починаючи з 23.07.2011р. як інваліду 3 групи, а з 28.07.2016р. - як інваліду 2 групи, інвалідність якого пов`язана з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС, по день ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10, залишеного без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013р. визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області щодо відмови у перерахунку пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 ; зобов`язано УПФУ в Глибоцькому районі Чернівецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01 листопада 2009 року. Позивач вказує, що відповідачем безпідставно припинено виконання цих рішень у зв`язку з цим, що він вважає, що їх дія обмежилась періодом з 01.11.2009р. по 22.07.2011р.

Позивач зазначає, що 07.05.2019р. звернувся до Глибоцького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про нарахування та виплату йому пенсії у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ст.56 Закону №796-ХІІ, починаючи з 23.07.2011р. як інваліду 3 групи, а з 28.07.2016р. як інваліду 2 групи, інвалідність якого пов`язана з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, з урахуванням норм ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської трагедії" в редакції Закону №563-XIV від 25.03.1999р. У відповіді територіального органу Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.05.2019р. №430/К-03 позивачу відмовлено у задоволенні заяви. Позивач вважає вказану відмову протиправною, оскільки зазначає, що в судовому порядку встановлено, що розмір його пенсії слід визначати, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, на думку позивача, в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Позивач вказує, що відповідач на підставі положень ст.14, ст.370 КАС України зобов`язаний виконувати рішення суду, а посилання відповідача на те, що у наведеній справі вирішувався спір, предмет якого існував на час розгляду справи, на думку позивача, є безпідставними.

У зв`язку з цим, позивач наполягає на тому, що у відповідача відсутні правові та законні підстави для припинення виконання постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі № 2а-11/10 та здійснення перерахунку пенсії в сторону зменшення.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що на виконання рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10 відповідачем проведений перерахунок пенсії позивача за період з 01.11.2009р. по 22.07.2011р. Однак, 19.06.2011р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011р. №3491-УІ, на виконання якого прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", де установлено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач зазначає, що з 23.07.2011р. позивачу пенсія підлягала виплаті відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №745, а з 01.01.2012р. відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210, яку прийнято 23.11.2011р.

Щодо позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії у розмірах встановлених судовими рішеннями у справі №2а/11/10 відповідач зазначає, що такі не породжують для відповідача обов`язок довічно здійснювати виплату позивачу пенсію у розмірах, встановлених вказаними судовими рішеннями. Такий обов`язок відповідача припиняється у разі зміни правового регулювання виплати зазначених соціальних виплат, оскільки судове рішення ґрунтувалось на попередніх нормах, які втратили чинність.

У зв`язку з наведеним, відповідач вважає, що при здійсненні нарахування та виплати пенсії та доплати у порядку і розмірах визначених чинним законодавством, Пенсійний орган діяв правомірно.

Ухвалою суду від 15.10.2019р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач та його представник у судовому засіданні 06.11.2019р. у вступному слові позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на підстави наведені у позові.

Представник відповідача у вступному слові проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх безпідставність.

Також у судовому засіданні було розглянуто клопотання представника позивача від 01.11.2019р. про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу з 23.07.2011р. по 28.07.2016р. та з 28.07.2016р. по 20.05.2019р. Ухвалою суду від 06.11.2019р. в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

06.11.2019р. представники позивача та відповідача подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим суд на підставі ч.3 ст.194 КАС України продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 26.07.1999р. Чернівецькою обласною державною адміністрацією, яке з 13.10.2005р. є безстроковим (а.с.28).

ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (Глибоцьке управління обслуговування громадян) та з 24.07.1998р. отримує пенсію по інвалідності (інвалід 3 групи), а з 19.07.2016р. як особа з інвалідністю 2 групи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.148, 155-157).

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10 позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області на неправомірні дії управління Пенсійного Фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області щодо відмови у перерахунку пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС - задоволено частково. Указаним рішенням: визнано протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області щодо відмови у перерахунку пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 01 листопада 2009 року; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с.31-34).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013р. рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10 - залишено без змін (а.с.35-36).

На виконання постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10 органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2009р. по 22.07.2011р. та нараховано доплату в сумі 73304,75грн. (а.с.152).

Поряд із цим з матеріалів справи слідує, та не заперечувалося сторонами, що з 23.07.2011р. у зв`язку із зміною правового регулювання порядку, зокрема, прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011р. та постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011р. пенсія (основна та додаткова) виплачується позивачу Пенсійним органом у відповідності до вказаних підзаконних актів.

Натомість, на думку позивача, відповідач безпідставно припинив виконання зазначених вище рішень суду та обмежив їх дію періодом з 01.11.2009р. по 22.07.2011 р.). При цьому вважає, що оскільки новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму - в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

У зв`язку з цим, позивач 07.05.2019р. звернувся до Глибоцького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про нарахування та виплату йому пенсії у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ст.56 Закону №796-ХІІ починаючи з 23.07.2011р. як інваліду 3 групи, а з 28.07.2016 р. як інваліду 2 групи, інвалідність якого пов`язана з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018р. №6-р/2018 справа №1-11/2018 (3830/15), постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10, ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2013р. у справі №16367/10 на основі норм ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської трагедії» в редакції Закону 563-XIV від 25.03.1999р. (а.с.37).

У відповіді органу Пенсійного фонду від 20.05.2019р. №430/К-03, що надійшла на запит адвоката Остафійчук Л.А. №1 від 29.08.2019р., - позивачу відмовлено в задоволенні його заяви та здійсненні перерахунку пенсії (а.с.40 на звороті - 41).

Відмова обґрунтована відповідачем прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», що набрала чинності 23.07.2011р. та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.11р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що набрала чинності з 01.01.2012р., що стало підставою для виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до положень зазначених підзаконних актів.

Позивач з указаною відмовою не погоджується та вважає її протиправною, у зв`язку з цим звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 статті 50 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірах: інвалідам III групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року №3491-VI (далі - Закон №3491-VI) розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011).

Таким чином, Законом №3491-VI Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання п.7 Закону №3491-VI 06.07.2011р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" №745, яка набрала чинності з 23.07.2011р., п.1 і п.3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.07.2011р. №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В подальшому, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011р. № 4282-VI (набрав чинності 01.01.2012р.), пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012р. №5515-VI (набрав чинності 01.01.2013р.), установлено, що норми і положення ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Виходячи з правового аналізу вказаних Законів, нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз`яснень Конституційного Суду України, суд доходить висновку, що в період з 23.07.2011р. по 31.12.2013р. визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що згідно зі ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З 01.01.2014р. Законом України від 16.01.2014р. №719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (далі - Закон №719-VII) не передбачено змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ. Чинним залишався і Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок №1210).

Отже, враховуючи принцип пріоритетності Закону №796-ХІІ над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком №1210, з 01.01.2014р. нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинно було здійснюватись у розмірі та на підставі ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ.

Законом України від 31.07.2014р. №1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03.08.2014р., розділ Прикінцеві положення Закону №719-VII доповнено пунктом 6-7, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення ст. 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Відтак, з 03.08.2014р. Законом №719-VII Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ніж передбачені ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ.

Оскільки на цей час був також чинний Порядок №1210, яким визначено механізм обчислення пенсій, щодо яких виник спір, то за загальним правилом дії норм права у часі, так як Закон №719-VII в редакції Закону №1622-VII був прийнятий пізніше Закону №796-ХІІ, то саме положення Закону №719-VII та Порядку №1210 підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин з 03.08.2014р.

З указаного слідує, що в період з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. відповідач повинен був нараховувати та виплачувати пенсію позивачеві в розмірі, визначеному ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ, а не Порядком №1210.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній, зокрема, в постанові від 21.02.2018р. справа №619/2262/17.

У відповідності до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, позивач просить суд визнати протиправними дії Глибоцького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у не виконанні Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської трагедії" в редакції Закону 563-ХІV від 25.03.1999р. та не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10 з 23.07.2011р. як інваліду 3 групи, а з 28.07.2016р. як інваліду 2 групи, інвалідність якого пов`язана з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Враховуючи те, що на підставі указаного судового рішення, відповідача зобов`язано здійснювати нарахування та виплату позивачу пенсії у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, враховуючи також, вище наведений висновок щодо правового регулювання даного питання в період часу з 01.01.2014р. по 02.08.2014р., вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Глибоцького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50% та зобов`язати Глибоцький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУПФУ в Чернівецькій області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.01.2014р. у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

Стосовно позиції позивача, про те, що виплата йому пенсії повинна бути перерахована на підставі постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області по справі у справі №2а-11/10 з 23.07.2011р. як інваліду 3 групи, а з 28.07.2016р. - як інваліду 2 групи, інвалідність якого пов`язана з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС, суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пункті 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відтак, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява №43331/12), в якому суд розглянувши скаргу, зокрема, за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Суд у цій справі констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, було внесено зміни, відповідно, судове рішення не може бути гарантією проти законодавчих змін у майбутньому.

Таким чином, розміри пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені статтями 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796-XII, були змінені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №745, а з 01.01.2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1210.

Суд наголошує, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року №745, а з 01.01.2012р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 встановлено інший порядок визначення та виплат розмірів пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. А відтак, вимога щодо виплати йому пенсії за указаний період має здійснюватися згідно постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області у справі №2а-11/10 є безпідставною, оскільки судове рішення не може бути гарантією щодо законодавчих змін регулювання пенсійних виплат у майбутньому.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що постанова Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р., у зв`язку зі зміною правового регулювання пенсійних виплат, фактично припинила свою дію на спірні правовідносини, у зв`язку з чим в органу Пенсійного фонду відсутній обов`язок в її подальшому виконанні.

Аналогічного висновку дійшов Верховий Суд у постановах від 19.06.2018 по справі №344/14522/17, від 25.10.2018 по справі № 629/4376/16.

За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов, на підставі наведених вище висновків, підлягає задоволенню частково.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено суду правомірність не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі №2а-11/10 з 23.07.2011р. як інваліду 3 групи, а з 28.07.2016р. - як інваліду 2 групи, інвалідність якого пов`язана з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС. При цьому, не надано обґрунтувань щодо не проведення нарахування та виплати пенсії позивачеві в період з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. в розмірі, визначеному ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ, а не Порядком №1210.

Водночас, доводи позивача щодо того, що виплата його пенсії повинна здійснюватись у відповідності до постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02.02.2010р. у справі 2а-11/10, є необґрунтованими, оскільки на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011р. №745, та з 01.01.2012 р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 встановлено інший порядок визначення та виплати розмірів пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-XII.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Позивача звільнено від сплати судового збору, а підтвердження понесення витрат відповідачем в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з цим, відповідно до ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Глибоцького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54, ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50%.

3. Зобов`язати Глибоцький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.01.2014р. у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл. Центральна, 3, м. Чернівці, 58022; )

Суддя В.О. Кушнір