Справа № 826/17341/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 грудня 2019 року м. Київ № 826/17341/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання, викладене у п. 1 прохальної частини заяви б/н від 12.02.2018 «Про уточнення позовних вимог», «Про поновлення строку на подання позову» ФОП ОСОБА_1 у адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ГУ ДФС у м. Києві або Контролюючий орган), у якому, з урахуванням заяви б/н від 12.02.2018 «Про уточнення позовних вимог», позивач просить суд:

- поновити строк на подання позову про визнання протиправної та скасувати вимоги від 07.03.2018 № Ф-6532-25 У;

- визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 07.03.2018 № Ф-6532-25 У;

- зобов`язати відповідача виключити з інтегрованої автоматизованої системи «Податковий блок» заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску за 2017 рік в сумі 8 421,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено до розгляду в підготовче засідання на 11.12.2018.

11.12.2018 судом оголошувалась перерва, розгляд справи призначено на 12.02.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26.03.2019.

26.03.2019 заслухавши в судовому засіданні представників сторін та зважаючи на заявлене ними спільне клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд ухвалив адміністративну справу, відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому - КАС України), розглядати в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Наразі суд зазначає, що в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на оскарження вимоги позивач вказує, що вперше зі змістом оскаржуваної вимоги дізнався 17.10.2018, зокрема за обставин ознайомлення представником ОСОБА_2 з матеріалами виконавчого провадження № 565444498, відкритого з примусового виконання оскаржуваної вимоги.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позову відзначив, що вимогу було направлено позивачу засобами поштового зв`язку та отримано ОСОБА_1 .

Розглянувши заявлене позивачем клопотання, суд вказує таке.

У відповідності до частини першої та другої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Судом також враховується, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд примічає, що як свідчать матеріали, з наявного у справі поштового повідомлення за № 418 не випливає про отримання позивачем оспорюваної вимоги.

Водночас, судом встановлено, що 17.10.2018 представником позивача ОСОБА_2 було ознайомлено із матеріалами виконавчого провадження № 565444498, відкритого з примусового виконання вимоги від 07.03.2018 № Ф-6532-25 У, про що останнім проставлено відмітку про ознайомлення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факти, на які посилається позивач.

Доказів зворотного суду не надано.

За ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Проаналізувавши у сукупності наведені позивачем у позові доводи та наявні у матеріалах справи докази, враховуючи відсутність доказів отримання позивачем спірної вимоги з боку відповідача, приймаючи до уваги ознайомлення позивачем зі змістом оскаржуваної вимоги 17.10.2018 у зв`язку із ознайомленням його представника ОСОБА_2 з матеріалами виконавчого провадження № 565444498, відкритого з примусового виконання вимоги від 07.03.2018 № Ф-6532-25 У, що підтверджується відміткою про таке ознайомлення на супровідному листі № 63429, з метою забезпечення можливості позивача звернутись до суду для вирішення спору, суд вважає клопотання про поновлення строку обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню, у зв`язку з чим пропущений позивачем строк звернення до суду підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 123, 240-243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання, викладене у п. 1 прохальної частини заяви б/н від 12.02.2018 «Про уточнення позовних вимог», «Про поновлення строку на подання позову» ФОП ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 КАС України, набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Пащенко