Справа № 200/12349/19-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 р. Справа№200/12349/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

за участю секретаря Білоусової К.С.,

представника відповідача Пономарьова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Покровського регіонального виробничого управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Покровського регіонального виробничого управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № 3 від 08 липня 2019 року про сплату штрафних санкцій в сумі 974 158,15 грн., у тому числі штрафу у розмірі 947156,62 грн. та пені у розмірі 26992,53 грн. за несвоєчасну сплату (перерахування) податку на доходи фізичних осіб, видане Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області.

В обґрунтування позову зазначено, що 12 липня 2019 року Покровським регіональним виробничим управлінням Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» було отримано податкове повідомлення-рішення № 3 від 08 липня 2019 року про застосування Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області штрафних санкцій на загальну суму 974 158,15 грн., у тому числі штрафу у розмірі 947 156,62 грн. та пені у розмірі 26 992,53 грн. за несвоєчасну сплату (перерахування) податку на доходи фізичних осіб, яке було винесено на підставі акту № 593/05-99-13-03/35397811 про результати документальної планової виїзної перевірки позивача щодо правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період діяльності з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 року по 31.03.2019 року.

Позивачем в адміністративному порядку було оскаржено спірне рішення, однак рішенням ДПС від 17.09.2019 року № 2069/6/99-00-08-05-04 скаргу було залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення, - без змін.

Позивач зазначає, що у відповідності до Указу Президента України від 14.04.2014 №405/2014, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», Розпоряджень КМУ від 30.10.2014 №1053-р та від 02.12.2015 №1275-р, Підприємством отримано Сертифікати Торгово-промислової палати України, якими засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 10.06.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні норм законодавчих актів України, у зв`язку із чим вважає, що відповідно до положень ст. 10 Закону України № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, - позивач, з 10 червня 2014 року, є звільненим від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, передбачених п.п. 14.1.180 п.14.1 ст. 14, ст. 18, абз. 2 п. 57.1 ст. 57.1 ст. 57, п.п.168.1.2, пп. 168.1.2,пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

Крім того, позивачем наголошено на тому, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет, у тому числі щодо сплати сум нарахованого /утриманого податку на доходи фізичних осіб. У зв`язку із наведеним, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі зазначивши, що сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України від 25.11.2014 №1735 про настання обставин непереборної сили, виданому Покровському РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу», та Сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України від 25.11.2014 №1736 про настання обставин непереборної сили, виданому КП «Компанія «Вода Донбасу», засвідчено настання обставин непереборної сили, який розповсюджується на реалізацію пунктів 100.4-100.5 статті 100 Податкового кодексу України, який, у свою чергу, передбачає процедуру розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань, а не процедуру звільнення від такої сплати, або взагалі підставу для не нарахування останньому штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань.

Посилаючись на те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У поданих до суду 19 листопада 2019 року відповіді на відзив, та 29 листопада 2019 року клопотанні, позивачем наведені обґрунтування аналогічні викладеним у позові.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання у справі призначено на 04 листопада 2019 року.

04 листопада 2019 року підготовче засідання було відкладене на 19 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року підготовче провадження у справі закрите, проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 02 грудня 2019 року.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, у поданому до суду 29 листопада 2019 року клопотанні, повідомив про неможливість участі представника позивача у судовому засіданні.

Представник відповідача Пономарьов А.О., який діє на підставі довіреності від 04.03.2019 року № 95 (а.с. 55), у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, навівши доводи аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Сторонами не заперечується, що Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 00191678, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на податковому обліку у Маріупольській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС України (а.с. 20).

Покровське регіональне виробниче управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (місцезнаходження: 85307, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 11, ) не є юридичною особою, є відокремленим підрозділом, що входить до складу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», що стверджується положенням затвердженим наказом в.о. генерального директора КП «Компанія «Вода Донбасу» (а.с. 26-27).

Відповідач, Головне управління ДПС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно із ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

12 липня 2019 року Покровським регіональним виробничим управлінням Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» було отримано податкове повідомлення-рішення № 3 від 08 липня 2019 року про застосування Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області штрафних санкцій на загальну суму 974 158,15 грн., у тому числі штрафу у розмірі 947 156,62 грн. та пені у розмірі 26 992,53 грн. за несвоєчасну сплату (перерахування) податку на доходи фізичних осіб, яке було винесено на підставі акту № 593/05-99-13-03/35397811 про результати документальної планової виїзної перевірки позивача щодо правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період діяльності з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 року по 31.03.2019 року (а.с. 8).

Позивачем в адміністративному порядку було оскаржено спірне рішення відповідача, однак рішенням ДПС від 17.09.2019 року № 2069/6/99-00-08-05-04 скаргу було залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення, - без змін.

Позивач із вказаним податковим повідомленням рішенням не погодився та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Спірним питанням даної справи є правомірність нарахування Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (перерахування) податку на доходи фізичних осіб.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (надалі ПК України), Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VІІ).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Таким чином, відповідач - є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

Відповідно до ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Суд зазначає, що підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт36.1статті36 ПК України).

На підставі п. 36.4 ст. 36 ПК України виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податку самостійно або за допомогою представника чи податкового агента.

Як визначено п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п .38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Приписами пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, податковий агент.

Відповідно до пп. 14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктами 18.1, 18.2 статті 18 ПК України встановлено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Відповідно до пп.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

При цьому згідно з пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Судом встановлено, що штрафні санкції та пеня до позивача були застосовані саме за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб. Позивач не заперечує факту несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб, внаслідок тимчасових фінансових труднощів.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (п. 54.2 ст. 54 Податкового кодексу України).

Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України), тобто у строки, вказані у ст. 168 Податкового кодексу України.

Таким чином, положення Податкового кодексу України чітко визначають момент узгодження грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб та строки перерахування податку до бюджету. У разі несплати сум узгоджених грошових зобов`язань у строки, встановленні податковим законодавством, вони набувають статусу податкового боргу і платник податків несе відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків перерахування податку.

Відповідальність платників податків за податкові правопорушення регламентується главою 11 Податкового кодексу України, яка серед іншого, передбачає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків (ст. 126 Податкового кодексу України) та за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати (ст. 127 Податкового кодексу України).

Згідно розрахунків податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені з податку на доходи фізичних осіб, встановлено, що до позивача відповідно до статті 126 та статті 127 ПК України застосовані штрафні санкції та нарахована пеня за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (надалі - Закон № 1669-VІІ).

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

За змістом цієї норми вбачається, що датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 не закінчилась.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого входять, зокрема, м. Маріуполь, м. Покровськ (колишній Красноармійськ) Донецької області.

Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно із частинами 1-3 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону №1669-VІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Умовою завершення антитерористичної операції є видання Президентом України Указу саме з таким змістом. До теперішнього часу такий указ не виданий. Закон № 1669 в цій частині не змінений та не скасований.

Вищезазначеним Законом, Закон України "Про торгово-промислові палати в Україні" доповнений статтею 14-1, відповідно до якої Торгово-промисловій палаті України надане право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу», та Покровським (колишнім Красноармійським) регіональним виробничим управлінням Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» були отримані сертифікати (висновки) про настання обставин непереборної сили № 1735 від 25 листопада 2014 року, № 1196 від 29 жовтня 2014 року, № 1736 від 25 листопада 2014 року, відповідно до яких для позивача було засвідчено настання обставин непереборної сили при здійснені господарської діяльності на території Донецької області, та дотриманні нормативно-правових актів України, що стосуються справляння податків та обов`язкових платежів, з 10 червня 2014 року. Встановлено, що обставини непереборної сили тривають, дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

На підставі ч.3 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз вищезазначених нормативно-правових актів свідчить, що сертифікат Торгово-промислової палати України застосовується при вирішенні питання про звільнення від відповідальності - нарахування штрафних санкцій та пені за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань.

Контролюючим органом застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, що є відповідальністю за невиконання (неналежне виконання) податкових зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неправомірність ухваленого контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення № 3 від 08 липня 2019 року про сплату штрафних санкцій в сумі 974 158,15 грн., у тому числі штрафу у розмірі 947156,62 грн. та пені у розмірі 26992,53 грн. за несвоєчасну сплату (перерахування) податку на доходи фізичних осіб, що тягне за собою їх скасування, оскільки позивач є звільненим від відповідальності за неналежне виконання своїх податкових зобов`язань на період встановлений Законом № 1669-VІІ.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності ухваленого ним спірного податкового повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій, в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань як суб`єкта владних повноважень, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 14612,37 грн. (а.с. 3), який був сплачений позивачем при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-124, 126-128, 130, 133-135, 138-140, 143, 150- 154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Покровського регіонального виробничого управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (місцезнаходження: 85307, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 11, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 3 від 08 липня 2019 року на суму 974158,15 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-Таганрозької дивізії,144, ) на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Покровського регіонального виробничого управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (місцезнаходження: 85307, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 11, ) судовий збір в сумі 14 612 (чотирнадцять тисяч шістсот дванадцять) грн. 37 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 02 грудня 2019 року.

Повний текст рішення складений та підписаний 12 грудня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров