Справа № 804/3495/17
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2019 року

Київ

справа №804/3495/17

адміністративне провадження №К/9901/22726/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Мороз Л.Л., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 804/3495/17

за позовом Дніпропетровського міського клубу рибалок-мисливців та аматорів водно-моторного спорту «СОМ»

до Дніпропетровської районної державної адміністрації

про зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2017 року Дніпропетровський міський клуб рибалок-мисливців та аматорів водно-моторного спорту «СОМ» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської районної державної адміністрації, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської районної державної адміністрації, що виражається в не укладенні з Дніпропетровським міським клубом рибалок-мисливців та аматорів водно-моторного спорту «СОМ» додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 30.12.2005 № 98 щодо подовження строку його дії; - зобов`язати Дніпропетровську районну державну адміністрацію укласти з Дніпропетровським міським клубом рибалок-мисливців та аматорів водно-моторного спорту «СОМ» додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 30.12.2005 №98 щодо подовження терміну його дії на 10 років до 2025 року.

2. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.12.2005 на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 877-р від 07.11.2005 між Дніпропетровським міським клубом рибалок-мисливців та аматорів водно-моторного спорту «СОМ» (орендар) та Дніпропетровською районною державною адміністрацією (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки № 98, відповідно до якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,0020 га, у тому числі: інші відкриті землі - 1,0020 га за рахунок земель Дніпродзержинського регіонального управління водних ресурсів. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування станції відпочинку та організації спортивної роботи, яка знаходиться на території Ювілейної селищної ради (берег Кримської затоки Ленінського водосховища). Відповідно до п. 8 Договору, він укладається на 5 років. По закінченню строку договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію. Додатковою угодою від 12.03.2011 до Договору оренди землі від 30.12.2005 № 98 пункт 8 викладено в новій редакції: «Договір укладено на 10 років до 30 грудня 2015 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». За місяць до закінчення строку дії Договору, позивач звернувся з листом-повідомленням вх. № 4078/о/289-15 від 17 листопада 2015 року до відповідача про намір продовжити строк його дії та надав відповідний проект додаткової угоди до Договору. Позивач зазначає, що в результаті усних перемовин з відповідачем, останній не заперечував проти подовження строку дії Договору, однак оформлювати договірні правовідносини в письмовій формі зволікав. Станом на момент звернення до суду з вказаним позовом за твердженням позивача, він продовжує користуватися земельною ділянкою, належним чином виконує умови Договору, а тому має переважне право на поновлення Договору на новий строк. Вказане слугувало підставою для звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 30.12.2005 № 98 щодо подовження терміну його дії на 10 років до 2025 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 26 вересня 2017 року провадження у справі закрив, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України, а саме: у зв`язку з примиренням сторін, що підтверджується додатковою угодою до Договору оренди землі від 30.12.2005 зареєстрованого за № 98, засвідченою належним чином, та враховуючи, що такі дії сторін не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

4. Дніпровська міська рада, не погодившись з вказаним рішенням суду, звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою в даній справі.

5. Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.07.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення. Крім цього, апеляційним судом зазначено про те, що в даній справі суд першої інстанції не приймав рішення про права та (або) обов`язки Дніпровської міської ради. Суд взагалі не приймав рішення по суті, а відтак не приймав рішення про права та (або) обов`язки будь-яких осіб, в тому числі і апелянта.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 09 серпня 2019 року Дніпровська міська рада звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.

7. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, як особа, інтересів якої стосується ця ухвала, оскільки судом першої інстанції позбавлено скаржника, як власника земельної ділянки територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради повноважень, передбачених ст. 12 Земельного кодексу України щодо володіння, користування та розпорядженнями землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність чи користування громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. 12.08.2019 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.

9. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі: судді-доповідача Стеценка С.Г., суддів: Мороз Л.Л., Тацій Л.В.

10. Ухвалою Верховного Суду від 19.08.2019 відкрито касаційне провадження у справі та надано десятиденний строк протягом якого учасники справи, яким адресовані копії касаційної скарги подати відзив на касаційну скаргу.

11. 07.10.2019 до Верховного Суду від Дніпропетровського міського клубу рибалок-мисливців та аматорів водно-моторного спорту «СОМ» надійшов відзив на касаційну скаргу Дніпровської міської ради, в якому просять відмовити в задоволенні касаційної скарги.

12. Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2019 закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 11.12.2019.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. За правилами частини другої статті 299 КАС України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

14. Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд виходив з приписів частини другої статті 299 КАС України, в якій закріплено обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

15. Вказана норми процесуального закону є імперативною і зобов`язує суд апеляційної інстанції застосувати процесуальні наслідки у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу річного строку на апеляційне оскарження незалежно від поважності причин пропуску цього строку.

16. Зі змісту частини другої статті 299 КАС України вбачається, що використана законодавцем конструкція "незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення" є чіткою та не викликає множинного розуміння, а тому правила частини другої статті 299 КАС України передбачають обов`язок, а не право суду, не підлягають обмеженню в застосуванні та розширеному тлумаченню.

17. Тобто, встановлений річний строк є присічним, таким, що не може бути поновлений. Це правило стосується випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень.

18. Втім, із зазначеного правила існує виняток, згідно з яким річний строк на апеляційне оскарження може бути поновлений, якщо апеляційну скаргу подано суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

19. Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

20. З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

21. Для визначення інтересу як об`єкта судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні ознаки, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.

22. З матеріалів справи убачається, що Дніпровська міська рада не є учасником справи (стороною або третьою особою), а відтак, вправі оскаржити судове рішення лише у тому випадку, якщо суд своїм рішенням вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов`язки.

23. Однак, судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було досліджено всіх фактичних обставин справи, а саме: не встановлено хто був власником земельної ділянки, кадастровий номер :06:015:0006, загальною площею 1,0020 га.

24. Так, 03.11.2017 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 37928236 про продовження строку договору оренди землі, кадастровий номер :06:015:0006 до 30.12.2025.

25. Скаржником в апеляційній скарзі було зазначено про те, що на момент прийняття ухвали Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 26.09.2017 про закриття провадження у справі, у зв`язку з примиренням сторін, земельна ділянка з кадастровим номером :06:015:0006, загальною площею 1,0020 га була включена до меж міста Дніпра, відповідно до постанови Верховної Ради України «Про зміну меж міста Дніпропетровська Дніпропетровської області» від 11.01.2001 №2641-ІІІ.

26. Крім того, скаржником вказано, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 30.11.2005 № 154/31 «Про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) межі м. Дніпропетровська», територія де розташована земельна ділянка, площею 1,0020 га, кадастровий номер 060150006, з 01.01.2006 була передана до складу земель міста Дніпро (Дніпропетровська).

27. Листом відділу у Дніпропетровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.06.2018 № 19-4-0.21-1160/104-18 підтверджено, що зазначена земельна ділянка не входить до меж Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

28. Водночас, в оскаржуваному рішенні суду апеляційної інстанції не надано правової оцінки доводам скаржника про належність земельної ділянки з кадастровим номером :06:015:0006, загальною площею 1,0020 га до меж міста Дніпра.

29. Вказана обставина має важливе значення для правильного вирішення даної справи, оскільки за умови належності вказаної земельної ділянки до меж міста Дніпра, оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо вплине на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржника.

30. Зважаючи на те, що допущені судом апеляційної інстанції порушення норм права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, рішення суду апеляційної інстанцій підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, якому, в першу чергу, потрібно встановити факт належності земельної ділянки з кадастровим номером :06:015:0006, загальною площею 1,0020 га до меж міста Дніпра або території Ювілейної селищної ради (берег Кримської затоки Ленінського водосховища) та у подальшому в залежності від зроблених висновків прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

31. Відповідно до частин першої, четвертої статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

32. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

33. За таких обставин, ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі № 804/3495/17 скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

Л.Л. Мороз

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду