Справа № 520/4498/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 р.Справа № 520/4498/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Бурдукової М.А.

представника позивача Кузнецова Ю.А.

представника відповідача Гончаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 06.08.19 року по справі № 520/4498/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі по тексту відповідач ГУ Держпраці у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Харківській області по проведенню інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , здійсненого на підставі направлення №02.03-03/639 від 19.02.2019р.

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК4854/291/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 11.04.2019р. про накладення штрафу на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 у розмірі 2 128 230 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії по проведенню інспекційного відвідування та постанова про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу є протиправними, оскільки відповідачем належним чином не доведено та не обґрунтовано порушення трудового законодавства з боку позивача. Стверджує, що інспекційне відвідування відбувалось за відсутності ФОП ОСОБА_1 (чи уповноваженої ним особи) та без повідомлення останнього про час та місце здійснення заходів державного нагляду. Відповідні документи (наказ, направлення, вимога про надання документів), на підставі яких здійснювався захід державного контролю, було отримано представником ФОП ОСОБА_1 , адвокатом Кузнецовим Ю.А. вже після проведення заходу державного контролю, також під час інспекційного відвідування за місцями проведення перевірок не було надано документів, що підтверджують повноваження працівників Головного управління Держпраці у Харківській області.

Позивач також зазначає, що ані з акту про інспекційне відвідування, ані з постанови про накладення штрафу не вбачається належних, допустимих та достовірних доказів виявлення інспекторами відповідача за місцем фактичної діяльності ФОП ОСОБА_1 неоформлених працівників, оскільки вказані в акті нежитлові приміщення перебували у користуванні інших осіб підприємців на підставі укладених з позивачем договорів суборенди. Таким чином, вказані обставини виключать достовірність висновку про порушення трудового законодавства саме з боку позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на неврахування судом першої інстанції допущені відповідачем порушення вимог діючого законодавства при проведенні перевірки та відсутність належних, допустимих та достовірних доказів виявлення інспекторами відповідача за місцем фактичної діяльності ФОП ОСОБА_1 неоформлених працівників, оскільки вказані в акті нежитлові приміщення перебували у користуванні інших осіб підприємців на підставі укладених з позивачем договорів суборенди

Головне управління Держпраці у Харківській області надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що під час проведення перевірки не було порушено вимог діючого законодавства, інспекційне відвідування відносно позивача було здійснено на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятими за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел не заборонених законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4-7 цього пункту та наказу № 353 від 19.02.2019 року Про проведення заходів державного контролю ФОП ОСОБА_1 Під час проведення інспекційного відвідування інспекторами держпраці було встановлено допущення до роботи без укладання трудового договору працівників, які фактично виконували роботу з реалізації споживачам товарів, що знаходились у магазинах під назвою Смайлмаркет, підприємницьку діяльність в яких, а саме роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах, здійснює ФОП ОСОБА_1 , про що свідчать розташовані установчі документи ФОП ОСОБА_1 у куточках покупця (споживача). Вказані факти підтверджується відео доказами, а також договорами оренди нежитлових приміщень, укладених між суб`єктами господарювання (орендодавці) та позивачем (орендар), наявними в матеріалах справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що інспекційне відвідування було проведено на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятими за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел не заборонених законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4-7 цього пункту та наказу № 353 від 19.02.2019 року.

Відповідно до наказу № 353 від 19.02.2019 року інспекторами праці, визначеними у наказі, доручено провести захід державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання об`єктом відвідування законодавства про працю, в тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

На підставі вказаного наказу було оформлено направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування № 02.03-03/639 від 19.02.2019 року, в якому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України №877-V зазначено найменування органу державного нагляду, що здійснює захід та суб`єкта господарювання, його місцезнаходження, номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід, перелік посадових осіб, яких уповноважено на проведення заходу, дата здійснення заходу, тип форма та підстави здійснення заходу, а також перелік адрес магазинів, що є предметом інспекційного відвідування.

Вказане направлення було пред`явлено працівникам за всіма адресами інспекційного відвідування та вручене особисто належному представнику позивача адвокату Кузнецову Ю.А. 22.02.2019р., про що державними інспекторами засвідчено в копії вказаного направлення.

В межах дії вищевказаного направлення, 22.02.2019 року інспекторами праці Управління Держпраці було розпочато інспекційне відвідування за фактичними адресами здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 : 1) АДРЕСА_1 ; 2) АДРЕСА_2 ; 3) АДРЕСА_3 , 4) АДРЕСА_4 1; 5) АДРЕСА_5 ; 6) АДРЕСА_6 ; 7) АДРЕСА_7 2; 8) м. АДРЕСА_7 , майдан Захисників України, 1-А, к.1; 9) м. АДРЕСА_7 , пр. Героїв АДРЕСА_8 , 134 Д; 10) м. Харків АДРЕСА_9 Салтівське шосе, 147Г/8; 11) м. АДРЕСА_7 Руслана АДРЕСА_10 , 14 АДРЕСА_11 3; 12) м. АДРЕСА_7 вул АДРЕСА_12 Гв. АДРЕСА_13 ; 13) м. Харків, вул АДРЕСА_14 ; 14) м. Харків АДРЕСА_9 вул. Академіка Павлова АДРЕСА_15 ; 15) м. АДРЕСА_7 , вул. Ярослава Мудрого, 38/1; 16) м. Харків, пр. Юбілейний, 64; 17) м. Харків, пр. Тракторобудівників, 105/4; 18) м. Харків, вул. Героїв Праці, 26/1; 19) м. Харків, вул. Полтавський шлях, 26.

За результатами інспекційного відвідування складено акт №ХК4854/291/2НД/АВ від 14.03.2019 року (т. 1 а.с. 26-29).

В подальшому, на підставі вказаного акту, відповідачем було винесено припис №ХК4854/291/2НД/АВ/П від 14.03.2019 року про усунення виявлених порушень вимог законодавства про працю, а саме частини 3 статті 24 КЗпП України щодо фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу.

За наслідками встановлених порушень вимог законодавства про працю Головним управлінням Держпраці у Харківській області 11.04.2019 року прийнято постанову №ХК4854/291/2НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 2128230 грн (т. 1 а.с. 19).

Відмовляючи в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача по проведенню інспекційного відвідування на підставі направлення №02.03-03/639 від 19.02.2019р. суд першої інстанції виходив з того, що направлення було вручено уповноваженій особі позивача, також на кожній господарській одиниці, де здійснював господарську діяльність позивач, інспекторами Держпраці були пред`явлені копії направлення та посвідчення, при цьому законодавцем встановлено можливість інспектора праці не повідомляти про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, а саме, в разі, якщо повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення та дії відповідача на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийняті вони незаконно, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон України №877-V).

Статтею 1 Закону України №877-V визначено, що заходи державного контролю - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом, в т.ч. інспектувань.

Згідно положень ч. 4 ст. 2 Закону України №877-V, заходи контролю здійснюються, серед іншого, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Таким чином, з аналізу вказаних норм випливає, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у встановленому Законом № 877 порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами. При цьому, частиною 5 ст. 2 Закону № 877 наведено вичерпний перелік норм даного Закону, дотримання яких зобов`язані забезпечити територіальні органи Держпраці при здійсненні державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного суду викладеній у постанові від 22 березня 2018 року справа № 679/2073/18.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Конвенцією Міжнародної організації праці №81 від 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України №1985-IV (1985-15) від 08.09.2004 року передбачено такий захід державного нагляду (контролю), як інспекційне відвідування.

Відповідно до ст. 7 Закону України №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного контролю видає наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, здійснення планового або позапланового заходу інспекційного відвідування, як форма державного контролю за додержанням законодавства про працю, проводиться за наявності підстав для її проведення відповідно до наказу про проведення державного контролю додержання законодавства про працю.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування було проведено на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятими за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел не заборонених законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4-7 цього пункту та наказу № 353 від 19.02.2019 року.

Відповідно до наказу № 353 від 19.02.2019 року інспекторами праці, визначеними у наказі, доручено провести захід державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання об`єктом відвідування законодавства про працю, в тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу з 22.02.2019 року.

На підставі вказаного наказу було оформлено направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування № 02.03-03/639 від 19.02.2019 року, в якому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України №877-V зазначено найменування органу державного нагляду, що здійснює захід та суб`єкта господарювання, його місцезнаходження, номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід, перелік посадових осіб, яких уповноважено на проведення заходу, форма заходу, а також перелік адресів магазинів, що є предметом інспекційного відвідування.

Колегія суддів зазначає, що серед вичерпного переліку норм Закону № 877 дотримання яких зобов`язані забезпечити територіальні органи Держпраці при здійсненні державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у відповідності до ч. 5 ст. 2 Закону № 877 наявна ч. 3 ст. 7 Закону № 877 за приписами якої у направленні на проведення заходу зазначаються, зокрема дата початку та дата закінчення заходу, тип заходу (плановий або позаплановий), форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо).

Між тим, у направленні, що міститься в матеріалах справи не були зазначені обов`язкові реквізити, наведені зазначеною нормою, а саме дата початку та дата закінчення заходу, тип заходу (плановий або позаплановий). В направленні зазначено лише, що воно дійсне з 22 лютого 2019 р., але те, що вказана дата є початком інспекційного відвідування з зазначенням строку його закінчення не наведено.

В межах дії вищевказаного направлення, 22.02.2019 року о 10 -00 інспекторами праці Управління Держпраці було розпочато інспекційне відвідування за фактичними адресами здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , перелік яких визначено в наказі та направленні про проведення заходів державного контролю.

За приписами ч. 5 ст. 7 Закону № 877 суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Враховуючи те, що направлення на інспекційне відвідування не відповідало приписам наведеного закону позивач мав підстави не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу. Між тим, як встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції копію направлення на проведення заходу було вручено адвокату позивача лише після його проведення.

В обгрунтування законності дій з проведення перевірки без повідомлення позивача про початок його проведення відповідач посилається на п. 8 Порядку № 295. З цього приводу колегія суддів посилається на наступне.

У відповідності до ч. 5 ст. 7 Закону № 877 перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

За приписами п. 8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що про проведення інспекційного відвідування суб`єкт господарювання повинен бути повідомлений перед початком його здійснення, за виключенням проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, якщо таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

У направлення, яке за змістом є відповідним дорученням посадовим особам суб`єкта владних повноважень здійснити захід з питань у ньому визначеному, було зазначено про необхідність забезпечення присутність керівника об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи або фізичної особи, яка використовує найману працю. Отже, відповідачем до початку проведення інспекційного відвідування був визначений порядок його проведення у присутності керівника об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи.

Між тим, в порушення порядку проведення інспекційного відвідування, визначеного керівником відповідача, позивача та його уповноважена особа не були повідомлені про інспекційне відвідування до початку його проведення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 10 Порядку № 295 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Так, 22 лютого 2019 року було проведено інспекційне відвідування позивача та цього ж дня складний акт про неможливість інспекційного відвідування за змістом якого строк інспекційного відвідування зупинено до 4 березня 2019 року та позивачу направлено вимогу про надання документів.

4 березня 2019 року позивачем надано відповідь на вимогу та цього ж дня відповідачем за наслідками аналізу вказаної відповіді складений акт про неможливість інспекційного відвідування за змістом якого строк інспекційного відвідування зупинено до 14 березня 2019 року у зв`язку з ненаданням керівником об`єкта відвідування усних та письмових пояснень, що стосуються законодавства про працю, та позивачу направлено нову вимогу про надання документів.

13 березня 2019 року позивачем надано відповідь на вимогу та 14 березня 2019 року відповідачем складений акт інспекційного відвідування.

Таким чином, в порушення приписів п. 10 Порядку № 295 перевірка проводилася впродовж 3 днів ( 22 лютого 2019 року, 4 та 14 березня 2019 року).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ГУ Держпраці у Харківській області здійснюючи інспекційне відвідування позивача діяло протиправно, всупереч приписів вищенаведених норм законодавства, а тому помилковими є висновки суду першої інстанції про наявність правомірних та обґрунтованих обставин для проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування, на підставі належним чином оформленого та врученого уповноваженій особі ФОП Кузнецова М.В. направлення про проведення заходу державного контролю.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Харківській області по проведенню інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 , здійсненого на підставі направлення №02.03-03/639 від 19.02.2019р. є такими, що підлягають задоволенню.

Відмовляючи в частині задоволення позову в частині визнання протиправною та скасування постанови №ХК4854/291/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 11.04.2019р. про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 2 128 230 грн. суд першої інстанції виходив з того, що інспекторами Держпраці під час перевірки магазинів за вищевказаними адресами, встановлено неоформлених працівників, які підтвердили, що працюють на ФОП ОСОБА_1 у магазинах, які належать ФОП ОСОБА_1 , без належного оформлення трудових відносин. Крім того, у куточках покупця (споживача) у відповідних місцях цих магазинів під назвою Смайлмаркет встановлено розташування установчих та дозвільних документів ФОП ОСОБА_1 , а договори суборенди нежитлових приміщень, укладених ФОП ОСОБА_1 та суб`єктами господарювання, не є належними доказами в розумінні ст. 73 КАС України, оскільки не мають відношення до предмету доказування.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за вказаною статтею настає у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Досліджуючи питання фактичного допуску позивачем працівника до роботи без оформлення трудового договору колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Частинами 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що перед допуском працівника до роботи з ним повинен бути укладений трудовий договір, а також повідомлено ДФС про прийняття працівника на роботу за укладеним трудовим договором.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП, фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2013 року №509 визначено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення.

Отже, із аналізу наведених вище норм КЗпП України слідує, що за використання найманої праці у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору настає відповідальність у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з урахуванням вимог Порядку №295 та Порядку №509 факт допуску особи до роботи без оформлення трудового договору повинен бути встановлений інспектором праці під час інспекційного відвідування та від таких осіб повинно бути відібрано пояснення.

Висновки відповідача про порушення позивачем вищенаведених приписів діючого законодавства грунтувалися на тому, що інспекторами Держпраці при виході для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 у приміщеннях здійснення господарської діяльності за вищевказаними адресами, були встановлені працюючі особи, пояснення яких зафіксовані на відео реєстратор, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Між тим, з відеофайлу, що міститься на диску, наданого відповідачем до матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що на ньому зафіксовано пояснення ОСОБА_2 за адресою місця знаходження магазину Смайлмаркет м. Харків, вул. Полтавський шлях, 155/6, яка зазначила, що вона не продавець, продавець скоро прийде, на звернення відвідувачів відмовилася продавати товар посилаючись, що вона не продавець. Разом з тим, позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 14.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП Прусовою, акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 14.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 14.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_19 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_19 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою, на час інспекційного відвідування в магазині була присутня одна з кандидатів на посаду продавця запрошена нею.

Відеозапис за адресою місця знаходження магазину Смайлмаркет - м. Харків, вул. Ак. Богомольця, 1а/7 на диску відсутній. Разом з тим позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 21.01.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_20 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 21.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 21.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_20 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_20 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою, на час інспекційного відвідування в магазині була присутня її знайома нею запрошена, оскільки ОСОБА_20 вимушена була відлучитися в особистих справах.

Відеозаписом, здійсненого у магазині Смайлмаркет за адресою м.Харків, АДРЕСА_16 Університетська, 33, зафіксовано як фізична особа ОСОБА_4 зачитує зміст листа. Разом з тим позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 22.01.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 22.01.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 22.01.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_4 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_4 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою.

Згідно відеозапису, здійсненого у магазині Смайлмаркет за адресою АДРЕСА_17 (дійсна адреса пров. Машинобудівельний 1 а), ОСОБА_21 надає пояснення, що доглядає за товаром та виконує цю роботу на користь ОСОБА_1 . Разом з тим позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 01.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_21 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 01.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 01.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_21 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_21 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою.

Відеозаписом, здійсненого за адресою АДРЕСА_5 , зафіксовано знаходження у магазині ОСОБА_6 , яка пояснила, що не є продавцем, приглядає за магазином, оскільки продавець вийшла. Згідно письмових пояснень ОСОБА_22 , наданих позивачем до матеріалів справи, остання 22 лютого 2019 року зайшла до магазину, щоб ознайомитися з ассортиментом товару та умовами роботи, будь-яких робіт в магазині вона не виконувала.

Відеозаписом за адресою м. Харків, пр. Гагаріна, 22 зафіксовано пояснення ОСОБА_7 , що вона прийшла до магазина на 2 години, у магазині не працює. Позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 12.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_23 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 12.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 12.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_23 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_23 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою, в день інспекційного відвідування попросила знайому ОСОБА_7 побути в магазині, оскільки очікувала доставку товару.

Відеозапис за адресою 7 м. АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , 4/2 відсутній. Разом з тим, позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 08.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_24 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 08.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 08.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_24 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_24 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою, в день інспекційного відвідування запросила ОСОБА_8 для співбесіди з метою майбутнього працевлаштування, отримавши документи від ОСОБА_8 вона поїхала до бухгалтера для оформлення необхідних документів, залишивши в магазині ОСОБА_8 1 березня 2019 року між ОСОБА_24 та ОСОБА_8 був укладений трудовий договір, копія якого надана до матеріалів справи.

Відеозаписом за адресою м. Харків, майдан Захисників України, 1-А, к., зафіксовано пояснення ОСОБА_9 , яка пояснила, що знаходиться у вказаному магазині добровільно, прибрає у магазині. Разом з тим позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 18.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_9 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 18.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 18.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_9 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_9 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою.

Відеозаписом за адресою АДРЕСА_8 , 134 зафіксовано пояснення ОСОБА_10 , яка пояснила, що допомагає ОСОБА_1 на час його відсутності.

Відеозаписом за адресою АДРЕСА_8 АДРЕСА_6 8 зафіксовано пояснення ОСОБА_11 , що вона є приватним підприємцем та підміняє продавця. Разом з тим позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 22.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_25 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 22.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 22.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_25 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_25 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою, запросила свою знайому приватного підприємця ОСОБА_11 помогти та побути у магазині на час її відсутності.

Відеозапис за адресою АДРЕСА_18 ) відсутній. Позивачем було надано до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_12 , за змістом яких за вказаною адресою вона прийшла в день інспекційного відвідування для того, щоб ознайомитися з умовами роботи та асортиментом товару, оскільки розглядала пропозицію ОСОБА_1 про працевлаштування, будь-яких робіт вона не виконувала, товар не продавала.

Відеозаписом за адресою АДРЕСА_13 зафіксовано пояснення ОСОБА_13 , яка пояснила, що не працює в магазині, доглядає за магазином, оскільки продавець тимчасово відлучилася.

Відеозаписом за адресою АДРЕСА_19 7 зафіксовано пояснення ОСОБА_14 , яка пояснила, що вона працює у вказаному магазині приблизно тиждень. Разом з тим позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 22.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_14 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 22.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 22.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_14 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП ОСОБА_14 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою.

Відеозаписом за адресою АДРЕСА_15 зафіксовано пояснення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які пояснили, що працюють продавцями магазину приблизно два тижні на умовах стажування, трудову книжку роботодавцю не надавали, за виконувану на користь роботодавця роботи їм пообіцяли виплатити винагороду наступного тижня, їх робота певним чином контролюються двома керівниками. Разом з тим позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 10.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_26 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 10.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 10.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП Сажневої ОСОБА_27 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ФОП Сажневої ОСОБА_27 , згідно яких вона підтвердила, що здійснює діяльність за цією адресою,

На відеозаписі за адресою АДРЕСА_20 , що міститься в матеріалах справи не зафіксовано пояснення будь-яких осіб, проте, згідно письмових пояснень представника відповідача від 12.11.2019 року за вказаною адресою знаходилися дві особи - ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які від надання детальних письмових пояснень інспектору праці, в тому числі щодо виконання ними роботи у вказаному магазині, відмовилась. Разом з тим позивачем до матеріалів справи надано договір суборенди нежитлового приміщення за вказаною адресою від 27.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_18 , акт приймання передачі нежитлового приміщення, договір про співробітництво від 27.02.2019 року та договір консигнації (реалізації товарів) від 27.02.2019 року, укладеного між вказаними особами, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язується поставляти товар ФОП ОСОБА_18 для їх продажу, яка в свою чергу зобов`язується приймати товари на реалізацію від свого імені і за обумовлену винагороду продавати ці товари третім особам. До матеріалів справи позивачем надані письмові пояснення ОСОБА_17 , згідно яких вона підтвердила, що в день інспекційного відвідування дійсно знаходилася у магазині разом з ОСОБА_18 з метою ознайомлення з умовами роботи, асортиментом товару, оскільки розглядали пропозицію позивача про співробітництво. Однак будь-яких робіт в магазині вона не виконувала, товар не продавала.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів колегією суддів встановлено, що більшість магазинів на час інспекційного відвідування знаходилися в суборенді у вищезазначених суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснювали свою господарську діяльність на підставі договорів про співробітництво та консигнації з ФОП ОСОБА_1 . В підтвердження виконання вказаних договорів позивачем надано до кожного договору расходні накладні, що підтверджують постачання товару від ФОП ОСОБА_1 до вищезазначених контрагентів.

Під час проведення перевірки позивачем на вимогу про надання документів було надано відповідь від 13.03.2019 року, в яких позивач зазначив, що частина нежитлових приміщень передана ним в суборенду іншим суб`єктам підприємницької діяльності, з наданням відповідних договорів суборенди.

При цьому, відповідачем не було зафіксовано факту продажу товару у вказаних магазинах, що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні. Від надання детальних пояснень, в тому числі письмових щодо виконання конкретної роботи у вказаних вище магазинах зазначені особи ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ) відмовились.

Суд зазначає, що відео файли на яких зафіксовано хід інспекційного відвідування за адресами, вказаними в акті інспекційного відвідування, не містять фіксацію дійсної адреси місця знаходження об`єкту інспекційного відвідування та факту продажу товару споживачам, а тому посилання відповідача, що під час інспекційного відвідування було встановлено працівників, які фактично виконували роботу з реалізації споживачам товарів у магазинах під назвою «Смаймаркет» не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що встановлення факту знаходження фізичних осіб у приміщенні магазину не є беззаперечним доказом виконання ними роботи з продажу товару на користь позивача та допущення цих осіб до виконання трудових обов`язків безпосередньо позивачем.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно зі ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем не надано достатньо доказів, що на час проведення інспекційного відвідування було встановлено працівників, які фактично виконували роботу з реалізації споживачам товарів, що знаходились у магазинах під назвою Смайлмаркет.

Висновки суду першої інстанції та відповідача про те, що факт виконання роботи вищезазначеними особами на користь позивача без укладання трудового договору підтверджується видом діяльності ФОП ОСОБА_1 зазначеному в документах та наявністю під час інспекційного відвідування установчих документів ФОП ОСОБА_1 (свідоцтво фізичної особи підприємця позивача, дозволи, видані ФОП ОСОБА_1 державними органами на оренду приміщень та початок роботи магазину за відповідними адресами, інформація про реєстрацію матеріалів на започаткування підприємницької діяльності позивача у приміщеннях магазину тощо) у куточках покупця (споживача) у відповідних місцях цих магазинів під назвою "Смайлмаркет", колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки підприємницька діяльність здійснювалася позивачем шляхом постачання товару іншим суб`єктам підприємницької діяльності для продажу в магазини під назвою «Смайлмаркет», які безпосередньо і займалися його реалізацією, а тому наявність вищенаведених документів у магазинах не спростовують можливість ведення підприємницької діяльності у зазначених приміщеннях магазину інших суб`єктів підприємницької діяльності на підставі відповідних договорів.

Висновки суду першої інстанції, що за змістом п. 1.2 договору №02-Уни від 22.01.2019р., укладеного між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та ФОП ОСОБА_4 (суборендар) про передачу у тимчасове користування приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено розбіжності за датами, а саме: майно, що орендується знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_1 у відповідності до договору оренди від 26.02.2019р. між ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_28 , що унеможливлює укладання договору суборенди з ОСОБА_4 №02-Уни від 22.01.2019 року (тобто фактично у день інспекційного відвідування магазину інспектором праці) колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки позивачем до матеріалів справи наданий попередній договір оренди між ОСОБА_1 та ОСОБА_28 від 26 лютого 2018 року ( т. 3 а.с. 189-190).

Посилання суду першої інстанції на те, що в деяких договорах суборенди предметом договорів є інші приміщення, які не були об`єктом інспекційного відвідування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідачем до матеріалів справи не надано докази, що адреса об`єктів інспекційного відвідування відповідає адресі місця знаходження магазинів, які знаходяться в оренді ФОП ОСОБА_1 , а зазначені в договорах суборенди адреси нерухомого майна відповідають адресі місця знаходження орендованого майна у договорах оренди.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що позивачем при проведенні перевірки були порушені порядок та строки проведення перевірки, то всі наслідки такої перевірки є незаконними.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів в підтвердження наведених в акті інспекційного відвідування висновків про вчинення позивачем порушення трудового законодавства.

За вищенаведених обставин колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року по справі № 520/4498/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Харківській області по проведенню інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , здійсненого на підставі направлення №02.03-03/639 від 19.02.2019р.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК4854/291/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 11.04.2019р. про накладення штрафу на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 у розмірі 2 128 230 грн. (два мільйони сто двадцять вісім тисяч двісті тридцять грн. 00коп.)

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 13.12.2019 року