Справа № 337/4694/19
Суддя: Ширіна С. А.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/4694/19
Провадження № 2-а/337/84/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ШиріноїС.А.,

за участю секретаря - Бикової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Кравченка Володимира Івановича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Ніколаєнко С.В.- адвокат Штенгелов О.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Кравченка Володимира Івановича та просить суд скасувати постанову серії ЕАК №1621432 від 14.10.2019 року, винесену інспектором роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Кравченком Володимиром Івановичем не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що винесену відповідачем постанову слід скасувати, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме,він не рухався на дорозі що має дві смуги в одному напрямку в крайній лівій смузі при відсутності інших ТЗ в попутному напрямку, як то вказано в постанові та не порушував п.п.11.2,11.5 ПДР України.

Представник позивача - адвокат Штенгелов О.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки) , що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Відзиву з додатками на адміністративний позов не надали.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних обставин.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2019 року о 06-13 год. щодо позивача ОСОБА_1 , винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1621432 від 14.10.2019р.Відповідно до якої 14.10.2019р. о 06-02 хв. Водій керуючи ТЗ рухався на дорогі, що має дві смуги в одному напрямку в крайній лівій смузі при відсутності інших ТЗ в попутному напрямку, як то вказано в постанові та не порушував п.п.11.2,11.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення ,передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Згідно з п.п.11.2., 11.5 ПДР України На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує про те, що відомості щодо суті адміністративного правопорушення викладені в постанові ЕАК № 1621432 від 14.10.2019р. не відповідають дійсності. Він не рухався на дорозі, що має дві смуги в одному напрямку в крайній лівій смузі при відсутності інших ТЗ в попутному напрямку,як то вказано в постанові.

Так,14.10.2019 р. о 06-00 год. він перебував на автодорозі Н-08 у транспортному засобі ВАЗ 2107.При вимозі інспектора поліції ОСОБА_2 . надати посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, він надав зазначені документи, після чого відповідач повідомив його про те, що він порушив ПДР та відносно нього винесена постанова. При цьому доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення йому для ознайомлення надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення .

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУАП України,порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Штраф: 425 грн. або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, відповідно до ст. 283 КУпАП при винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин відповідачем, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Окрім цього, ст. 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Однак, всупереч вище викладеному інспектор не надав доказів, які б підтверджували виконання ним порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності та винесення постанови, оскільки в останній відсутня відмітка про роз`яснення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності та вказівка про порядок і строк оскарження постанови.

Так, у постанові про накладення адміністративного стягнення щодо позивача ОСОБА_1 інспектором роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Кравченком В.І. не з`ясовано всіх обставин та не відображено посилань на докази, якими підтверджені підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, а тому обставини притягнення до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення у відповідності до вищевказаного пункту ПДР є не чіткими, що не відповідають нормам КУпАП.

З вище наведеного можна зробити переконливий висновок про те, що ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом , Правила дорожнього руху не порушував, до адміністративної відповідальності був притягнутий безпідставно.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Відповідачем зі свого боку не надано суду жодних доказів щодо скоєння позивачем вище зазначеного правопорушення.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. А частиною 3 даної статті цього Кодексу встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Судом встановлено, що позивачем при звернені до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Кравченка Володимира Івановича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 22.10. 2019 року за договором про надання правової допомоги від 15 жовтня 2019 року та квитанцією №б/н від 22.10. 2019 року про їх оплату.

Враховуючи вищевикладене, судові витрати підлягають стягненню з відповідача-2 Департаменту патрульної поліції в зв`язку з тим, що інспектор інспектора роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Кравченка В.І. є службовою особою Депатраменту патрульної поліції.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП то судові витрати у вигляді судового збору підлягають віднесенню за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 139, 246 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Кравченка Володимира Івановича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №1621432 про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул.Федора Ернста, буд.3 ,код. ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000(дві тисячі ) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третьєго апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2019 року.

Суддя: С.А.Ширіна

12.12.2019