Справа № 200/9569/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року справа №200/9569/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г, Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 200/9569/19-а (головуючий І інстанції Абдукадирова К.Е., повний текст рішення складено 9 жовтня 2019 року у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі-позивач, ГУ ДФС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) в якому просив стягнути суму податкового боргу у розмірі 68 937,60 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у розмірі 68 837,60 грн.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням суду та подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідач має у власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення та велику рогату худобу молочних порід, яка утримується в корівниках, щодо яких позивачем нараховані відповідачу податкові зобов`язання, а також реалізує сільськогосподарську продукцію власного виробництва в торгівельно - обслуговуючому комплексі населенню. Вважає, що рішення позивача з нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік є неправомірним, бо суперечить вимогам підпункту «ж» пункту 266.2.2. статті 266 Податкового кодексу України, який встановлює, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заявив клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, вказане клопотання не підлягає задоволенню, враховуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Суд, заслухав суддю - доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що сума податкового боргу у розмірі 68 937,60 гривень виникла 10 квітня 2019 року в результаті несплати відповідачем зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, відповідно до податкових повідомлень - рішень (форми Ф) від 04 квітня 2019 року № 0-0531, 0002689/4210-0531, 0-0531, 0-0531 (а.с. 13).

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДФС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 06 жовтня 2016 року № 44172-17, яка направлена поштою на податкову адресу боржника, за поштовим відправленням № 84 5, яке отримано відповідачем 11 жовтня 2016 року (а.с. 10).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В силу пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З налаізу викладених норм вбачається, що податковий борг виникає, зокрема, у разі несплати у встановлений строк узгодженого грошового зобов`язання.

Як вже зазначалось, у зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» № 44172-17 від 06.10.2016 року.

Згідно із положеннями пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За приписами статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи наявне рекомендоване поштове повідомлення про вручення спірної вимоги яка отримана відповідачем 11.10.2016 року (а.с. 10).

Проте, як свідчать матеріали справи, в установленому законом порядку відповідач її не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов`язання не сплатив.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про протиправніть рішення позивача з нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік, оскільки це питання не є предметом розгляду даної справи.

Апеляційний суд зазначає, що на даний час триває інша стадія, яка передбачена нормами ПК України щодо стягнення з позивача заборгованості з податку на нерухоме майно, яка виникла 10 квітня 2019 року в результаті несплати відповідачем зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, відповідно до податкових повідомлень - рішень (форми Ф) від 04 квітня 2019 року № 0-0531, 0002689/4210-0531, 0-0531, 0-0531 (а.с. 13).

Суд також зазначає, що вказані податкові повідомлення - рішення відповідачем не оскаржувались, є діючими та не скасовані.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог шляхом стягнення суми податкового боргу з відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 200/9569/19-а за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 200/9569/19-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 11 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова