Справа № 709/2080/19
Суддя: Кваша І. М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

при секретарі судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чорнобай адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Бойка Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до інспектора Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Бойка Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивує позов тим, що 16 листопада 2019 року інспектором Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Бойко О.В. винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5

ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн. за порушення вимог п. 2.3 "в" Правил дорожнього руху України. Позивач вважає викладені в оскаржуваній постанові обставини необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та непідтвердженими доказами. Вказує, що інспектором йому не було повідомлено права, а також не складався протокол про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі. Жодних заяв чи клопотань до суду не надійшло.

Виходячи з приписів ч. 3 ст. 268 КАС України суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків.

16 листопада 2019 року інспектором Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Бойко О.В. винесено постанову серії ДПО18 № 078128 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач 16 листопада 2019 року о 10-10 год. у м. Яготин, керуючи транспортним засобом "ЗАЗ-1102", д.н.з. НОМЕР_1 не був пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 2.3 "в" ПДР України.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами 5-6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Врахуючи викладене посилання позивача на протиправність дій інспектора в частині складання постанови на місці зупинки транспортного засобу, є безпідставними.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 16 листопада 2019 року о 10-10 год. у м. Яготин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "ЗАЗ-1102", д.н.з. НОМЕР_1 не був пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 2.3 "в" ПДР України.

Підпунктом 2.3 "в" ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

За ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Відповідно потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту допущення позивачем порушення вимог

пункту 2.3 «в» ПДР України, відсутнє також і посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Відповідачем під час оформлення матеріалів про адміністративне порушення не вжито будь-яких заходів з метою підтвердження належними та допустимими доказами в розумінні статті 251 КУпАП обставин спірної дорожньої-транспортної ситуації за участю позивача.

Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення, складена за наслідками його розгляду відповідачем не може оцінюватися судом як доказ, оскільки заперечується позивачем.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідачем спростувань доводів позивача не наведено, як і не надано підтверджень щодо вчинення порушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену органами Національної поліції, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Бойка Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 078128 від 16 листопада 2019 року, винесену інспектором Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області Бойко О.В. про накладення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Кваша