Справа № 560/2860/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2860/19

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

10 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року (ухвалу постановлено 07.10.2019 року суддею Михайловим О.О., в м.Житомир, час та дата складання повного тексту ухвали - не зазначено) у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Світ Біо" до Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року в порядку ст.287 КАС України Фермерське господарство "Світ Біо" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича в якій просить суд: скасувати постанову Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича від 26.03.2019 у виконавчому провадженні №57378669 про опис та накладення арешту на права оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства, на території Березнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, на права оренди земельних ділянок площею 12,8041 га кадастровий номер :04:002:0397 номер запису про інше речове право 15030709, площею 20,8681 га кадастровий номер :04:002:0396 номер запису про інше речове право 15029348, площею 9,1912 га кадастровий номер :04:002:0395 номер запису про інше речове право 14972728, площею 42,4250 га кадастровий номер :04:002:0394 номер запису про інше речове право 14149141.

На обґрунтувавання позовних вимог позивач покликався на те, що ОСОБА_1 з 2015 року набула права оренди земельних ділянок загальною площею 85,2884 га для ведення фермерського господарства на території Березнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. 31 липня 2019 року ОСОБА_1 створила фермерське господарство "Світ Біо", до якого, як стверджував позивач, з дня реєстрації перейшло право оренди зазначених вище земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Разом з тим, 26 березня 2019 року приватний виконавець Турський О.В. в межах виконавчого провадження №57378669 описав та наклав арешт на права оренди земельних ділянок загальною площею площею 85,2884 га для ведення фермерського господарства на території Березнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, кадастрові номери: :04:002:0397, :04:002:0396, :04:002:0395, :04:002:0394. Позивач стверджував, що він не є боржником у виконавчому проваджені №57378669, не відповідає за зобов`язаннями свого засновника, його права на нерухоме майно не можуть перебувати під арештом, а тому звернувся до відповідача з вимогою про скасування арешту вищезазначених земельних ділянок, проте цю вимогу відповідач проігнорував чим порушив права позивача.

Ухвалою від 27 вересня 2019 року суд першої інстанції поновив Фермерському господарству "Світ Біо" строк звернення до суду, відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 07 жовтня 2019 року Хмельницький окружний адміністративний суд зупинив провадження у справі до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №904/968/18.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі №560/2860/19 суд першої інстанції виходив з того, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №904/968/18, оскільки вважав за необхідне відступити від висновку Касаційного цивільного суду щодо застосування частини 5 статті 93 та частини 2 статті 135 Земельного кодексу України у подібних правовідносинах.

З ухвалою суду першої інстанції про зупинення провадження у справі не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Також просив стягнути з позивача на його користь понесені судові витрати.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо того, що правовідносини у цій справі та у справі №904/968/18, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є подібними. Вказує, що предметом спору у справі, що розглядається є правомірність дій приватного виконавця, про оскарження яких в порядку ст.287 КАСУ звернувся позивач, який не є учасником виконавчого провадження, а тому рішення Великої Палати Верховного Суду у справі №904/968/18 щодо застосування 5 статті 93 та частини 2 статті 135 Земельного кодексу України не вплине на рішення у цій справі.

Крім того, скаржник посилається на порушення принципу розумності строків розгляду справи такої категорії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Фермерське господарство "Світ Біо" звернулось до суду з позовом до Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича в порядку ст.287 КАС України. В позовній заяві просить скасувати постанову Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича від 26.03.2019 у виконавчому провадженні №57378669 про опис та накладення арешту на права оренди земельних ділянок, яка винесена приватним виконавцем на підставі виконавчих листів, виданих Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 боргу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2019 року ОСОБА_1 створила фермерське господарство "Світ Біо", до якого, на думку позивача, з дня реєстрації перейшло право оренди зазначених вище земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Таким чином, за змістом позовних вимог позивач вважає, що спірні земельні ділянки не можуть перебувати під арештом з огляду на те, що з 31.07.2019 року, з моменту реєстрації ФГ "Світ Біо", до останнього перейшло право оренди на ці земельні ділянки, а дії приватного виконавця щодо невжиття заходів по скасуванню арешту вказаних земельних ділянок вважає неправомірними.

Суд першої інстанції в ході розгляду справи ухвалу дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі з огляду на те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №904/968/18, оскільки вважав за необхідне відступити від висновку Касаційного цивільного суду щодо застосування частини 5 статті 93 та частини 2 статті 135 Земельного кодексу України у подібних правовідносинах.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 287 КАС України врегульовано особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця.

В силу приписів ч.1 ст.287 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим, Позивач у справі не є учасником у виконавчому провадженні №57378669, його доводи зводяться до того, що спірні земельні ділянки не можуть перебувати під арештом, оскільки з 31.07.2019 року право оренди спірних земельних ділянок перейшло до Позивача. Тобто метою звернення позивача до суду є зняття арешту зі спірних земельних ділянок.

В силу приписів ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404 - УІІІ особа, яка вважає, що майно належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З аналізу наведених норм права слід дійти висновку, що для спорів про зняття арешту з майна, яке особа (не боржник у виконавчому провадженні) вважає своїм, встановлено певний порядок судового вирішення.

В свою чергу ЦПК України (ч.1ст.19) передбачає, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, з огляду на зміст позовних, вимог, статус позивача у виконавчому проваджені, в межах якого позивачем оскаржуються рішення та бездіяльність приватного виконавця, які, на думку позивача, порушують його права, суд першої інстанції передчасно, без з`ясування обставин щодо можливості розглядати цей спір в порядку адміністративного судочинства, зупинив провадження у справі.

Також колегія суддів акцентує увагу на тому, що у справі №904/968/18, рішення у якій в касаційному порядку переглядається Великою Палатою Верховного Суду, особа, яка звернулась зі скаргою на дії приватного виконавця, є учасником /боржником у виконавчому провадженні. Тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про подібність правовідносин у справі, що розглядається та у справі №904/968/18 та за відсутності на те підстав зупинив провадження у справі №560/2560/19.

З огляду на вказане доводи апеляційної скарги колегія судів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст.320 КАСУ підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведених судом апеляційної інстанції мотивів, ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року про зупинення провадження у справі №560/2860/19 до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №904/968/18 підлягає скасуванню, а справу належить повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Що стосується вимоги скаржника про стягнення на його користь з позивача понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, то вказана вимога не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Розгляд та вирішення адміністративним судом публічно-правового спору, участь у адміністративному процесі інших осіб (сторони, треті особи, їх представники, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач), вчинення ними окремих процесуальних дій, неминуче обумовлює певні фінансові витрати, які у КАС України отримали назву судових витрат.

По-перше, судові витрати - урегульована чинним законодавством сплата грошових коштів за рахунок сторін або держави, пов`язана із необхідністю розгляду та вирішення адміністративним судом публічно-правового спору.

По-друге, судові витрати - це фінансові правовідносини, які виникають між сторонами, іншими учасниками та адміністративним судом щодо здійснення останнім адміністративного судочинства.

Розподіл судових витрат врегульовано ст.ст. 132-143 КАС УКраїни.

Критерієм присудження судових витрат на рахунок певної сторони є те, на чию користь ухвалено судове рішення в конкретній адміністративній справі.

Судові витрати сплачуються конкретною стороною по-різному, залежно від того, хто саме є цією стороною в адміністративній справі - фізична, юридична особа чи суб`єкт владних повноважень.

Так, в силу приписів ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі, тобто у судовому рішенні, яке постановлено за наслідками розгляду справи.

Постанова суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та скерування справи до суду першої інстанції для продовження розгляду не є процесуальним документом, яким завершено розгляд справи.

Відтак, на цій стадії процесу приписами КАСУ не передбачено вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Світ Біо" до Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича про скасування постанови скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 грудня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.