Справа № 803/386/14
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10022/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Волошин М.М.,

представника позивача Дея М.І.,

представника відповідача Кушнір Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року у справі №803/386/14 (рішення ухвалено в м. Луцьку, головуючий суддя Каленюк Ж.В., повне судове рішення складено 12.08.2019) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" до Головного управління ДФС у Волинській області ( тепер Головне управління ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" у лютому 2014 року звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 лютого 2014 року №, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 160131,00 грн., з них 106754,00 грн. основного платежу та 53377,00 грн. штрафних (фінансових санкцій).

В обґрунтування позову зазначає, що висновки контролюючого органу є помилковими, оскільки всі проведені господарські операції із контрагентами відображені в податковому та бухгалтерському обліку на підставі первинних бухгалтерських документів, що були надані під час перевірки. Сплата коштів продавцям за отриманий товар спричинила зміни в структурі активів товариства. Вказує, що контрагенти підприємства на момент проведення господарських операцій мали необхідний обсяг правосуб`єктності. Придбаний в ПП "АФ Приват Агро" та ПП "Приват Агро" товар використовувався в господарській діяльності підприємства для виготовлення і продажу кормів для тварин (кормосумішей), що є одним із основних видів діяльності ТзОВ "Волинь-зерно-продукт". Підприємство володіє всіма технічними, фізичними та технологічними можливостями для здійснення господарських операцій із вищезазначеним товаром.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі №803/386/14 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд (а.с.174-180 т. 2).

На новому розгляді рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ківерцівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 13 лютого 2014 року №.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме: статей 14, 44, 85, 138 ПК України. Стверджує, що ГУ ДФС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних вимог ТзОВ «Волинь-Зерно-Продукт» відсутні. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції по взаємовідносинах з ПП «АФ Приват Агро» не взяв до уваги пояснення директора ПП «АФ Приват Агро» ОСОБА_1 щодо його непричетності до фінансово - господарської діяльності очолюваного суб`єкта господарювання та не перевірив дані щодо його участі в діяльності очолюваної ним юридичної особи, що має істотне значення для правильного вирішення спору. Не погоджується з висновком суду першої інстанції і в тому, що доводи представника відповідача про розбіжність у первинних документах щодо маси та загальної суми товару нібито спростовуються математичними підрахунками та наявними в матеріалах справи документами. Товарно-транспортні накладні не оформлені належним чином. По взаємовідносинах з ПП «Приват Агро» зазначає, що операції з поставки по ланцюгу контрагенти - постачальники - ПП «Приват Агро» не містять розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) придбання та продажу товарів та не спричиняють реального настання правових наслідків. Наведене дає підстави вважати, що господарські операції ТзОВ "Волинь - зерно - продукт" із зазначеними контрагентами не підтверджені належними документами та мають ознаки нереальності.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим,доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, такими, що не відповідають дійсності, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Скаржником подано клопотання про заміну у справі відповідача його правонаступником, а саме відповідача з Головного управління ДФС у Волинській області на належного відповідача (правонаступника) - Головне управління ДПС у Волинській області. До вказаного клопотання додано копії наказів Державної податкової служби України №14 від 12.07.2019 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» та Головного управління ДПС у Волинській області №10 від 29.08.2019 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Волинській області».

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність заміни Головного управління ДФС у Волинській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Волинській області.

У судовому засіданні представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у період з 14 січня по 23 січня 2014 року згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, відповідно до наказу від 13 січня 2014 року №10 та на підставі направлення від 14 січня 2014 року №0002436 працівниками Ківерцівської ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаєморозрахунках з ПП "АФ Приват Агро" за період з 01 грудня 2012 року по 30 вересня 2013 року та з ПП "Приват Агро" за період з 01 лютого 2012 року по 31 жовтня 2012 року, за результатами якої складений акт від 29 січня 2014 року №160/2201/31496816, у висновках якого зазначено про порушення підприємством підпунктів 14.1.27, 14.1.228 п. 14.1 ст. 14, п. 138.2 ст. 138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 106754,00 грн. за перший, третій, четвертий квартали 2012 року; підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на суму 323770,00 грн. за лютий, серпень, жовтень, грудень 2012 року, січень, лютий травень, серпень 2013 року.

Спір у справі виник щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток.

Заниження податку на прибуток встановлено у зв`язку із порушеннями, встановленими у пункті 3.1.2 акта перевірки, які виражено в тому, що перевіркою повноти визначення валових витрат за період 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року встановлено їх завищення за перший квартал 2012 року на 69200,00 грн, за перше півріччя 2012 року на 69200,00 грн, за три квартали 2012 року на 149045,00 грн, а за 2012 рік всього на 508350,00 грн. Зокрема, перевіркою відображеного показника у рядку 05.1 "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) встановлено, що в обліку ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" проведено придбання сировини від ПП "АФ Приват Агро" та ПП "Приват Агро" на загальну суму 610024,00 грн. (186363,60 грн та 423660,80 грн відповідно), зміст яких та перелік документів, на підставі яких витрати відображені в бухгалтерському та податковому обліках, описані в пункті 3 акта перевірки.

Відповідно до висновку пункту 3.1.2 акта перевірки встановлено завищення ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" собівартості виготовленої продукції на загальну суму 508305,00 грн, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 106754,00 грн. (в тому числі за перший квартал 2012 року -14532,00 грн, третій квартал 2012 року - 16768,00 грн, четвертий квартал 2012 року - 75454,00 грн).

В обґрунтування таких висновків контролюючий орган взяв за основу ті обставини, що в товарно-транспортних накладних проставлені лише підписи, але відсутні прізвища та посади відповідальних осіб, які відпускали та приймали товар, що не дає змоги ідентифікувати їх, зазначено лише назви населених пунктів, але не вказано точної адреси навантаження та розвантаження товару, що не дає можливості прослідкувати точний рух товару. Крім того, при проведенні перевірки було встановлено невідповідність у назві вантажовідправника та проставленої печатки в одній товарно-транспортній накладній (найменування ПП "Приват Агро", а печатка ПП "АФ Приват Агро").

Контролюючий орган вважає, що вказані первинні документи не мають юридичної сили та не підтверджують факт отримання ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" товару від ПП "Приват Агро" та ПП "АФ Приват Агро", а отже витрати з їх придбання не можуть відноситись до витрат, які формують собівартість виготовленої продукції у лютому, серпні, жовтні та грудні 2012 року. Сума завищення витрат становить 508305,00 грн.

Під час перевірки використано оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками", рахунку 90 "Собівартість реалізації", рахунку 20 "Виробничі запаси", рахунку 23 "Виробництво", рахунку 311 "Поточні рахунки в національній валюті", рахунку 641 "Розрахунки по ПДВ", банківські виписки про рух коштів, платіжні доручення, видаткові, податкові, товарно-транспортні накладні, договори, укладені із ПП "Приват Агро" та ПП "АФ Приват Агро", накладні на внутрішнє переміщення товарів. В пункті 3 акта перевірки також є посилання на акт від 21 серпня 2013 року №309/2202-02/38432303 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "АФ Приват Агро" під час здійснення господарських операцій з ПП "Зернопром" за січень, лютий 2013 року, з ТзОВ "Град-Будсервіс" за лютий 2013 року, з ТзОВ "Біквест" за лютий, березень 2013 року, з ТзОВ "Промтехгруп ЛТД" за квітень, травень 2013 року; акт від 18 грудня 2013 року №1494/22-02/38432303 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "АФ Приват Агро" під час здійснення господарських відносин з контрагентами за грудень 2012 року, січень, березень, травень 2013 року (обидва акта ДПІ у Красногвардійському районі міста Дніпропетровська); акт ДПІ у Жовтневому районі міста Дніпропетровська від 28 серпня 2013 року №651/04-63-22-03/36640515 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Приват Агро" з питань правомірності проведених господарських відносин з контрагентами постачальниками/покупцями за період січень-листопад 2012 року.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки, ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" подало до контролюючого органу письмові заперечення від 04 лютого 2014 року №110.

На підставі акта перевірки Ківерцівською ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 13 лютого 2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 160131,00 грн, в тому числі за основним платежем на 106754,00 грн та за штрафними санкціями на 53377,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції позивача з ПП "Приват Агро" та ПП "АФ Приват Агро"підтверджують факт передачі товару позивачу від вказаних постачальників та спричинили зміни активів ТзОВ "Волинь-зерно-продукт", а тому підлягали відображенню у бухгалтерському та податковому обліку для формування витрат підприємства, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами наявність підстав для донарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток за господарськими операціями позивача із вказаними вище контрагентами за перший, третій, четвертий квартали 2012 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх нарахування та сплати платниками податків та зборів, їх права та обов`язки,адміністрування, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, які виникли після 01.01.2011 року врегульовані Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно ст. 134 ПК України (в редакції тут і надалі, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно пункту 138.2 ст. 138 ПК України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За визначенням підпункту 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до абз. 1 пп. 139.1.9 п 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отож, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.При цьому необхідно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, без чого неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового (грошового) зобов`язання на підставі таких операцій.

Водночас, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідних активів.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток суду необхідно з`ясувати рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції, установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат з господарською діяльністю платника податку.

Встановлено, що оскарженим податковим повідомленням рішенням позивачу донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток за перший, третій та четвертий квартали 2012 року, тому в межах цих періодів підлягають дослідженню первинні документи, що охоплює предмет позову.

Досліджуючи первинні документи, які були надані контролюючому органу під час перевірки, судом встановлено, що між позивачем та ПП "Приват Агро" 05 жовтня 2011 року було укладено договір №05/101 (т.1 а.с.40-41).

За умовами цього договору постачальник ПП "Приват Агро" зобов`язується систематично поставляти покупцю ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується приймати замовлений товар та оплачувати його.

Під товаром, що є предметом поставки за цим договором, розуміються ті позиції асортименту, наведені в комерційній пропозиції, які покупець вважає потрібним придбати та викладені в додатку. Кількість товару, вартість та виняткові умови поставки викладаються в додатку до кожної окремої поставки та є невід`ємною складовою цього договору.

Відповідно до цього договору на кожну окрему поставку між сторонами було складено відповідні додаткові угоди (додатки до договору поставки): від 06 лютого 2012 року №6; від 13 лютого 2012 року №7; від 16 серпня 2012 року №8; від 03 жовтня 2012 року №9; від 16 жовтня 2012 року №10, в яких сторони договору погодили поставку шроту соняшника та макухи (всього 174,5 т, з них 30,0 т макухи) на загальну суму 428209,80 грн. Поставка товару визначена на умовах СРТ (склад покупця, розташований за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10) (т.1 а.с.42-44).

На кожну партію товару постачальник виписав видаткові накладні: від 09 лютого 2012 року №ПА-0000076, від 16 лютого 2012 року №ПА-0000100, від 21 серпня 2012 року №ПА-0000952, від 03 жовтня 2012 року №16, від 16 жовтня 2012 року №81 (т.1 а.с.79-83), а також податкові накладні: від 09 лютого 2012 року №45; від 16 лютого 2012 року №97; від 20 серпня 2012 року №165; від 21 серпня 2012 року №176; від 22 серпня 2012 року №80; від 03 жовтня 2012 року №12; від 16 жовтня 2012 року №75 (т1 а.с.121-127). За цими документами поставлено 171320,00 кг продукції на загальну суму 423717,50 грн (в тому числі ПДВ 70619,58 грн).

Розрахунок за поставлену продукцію підтверджується банківською випискою по рахунку підприємства від 14 березня 2014 року А00-5-А00-5/152, платіжним дорученням від 06 листопада 2012 року №31312, згідно з якими всього сплачено 423717,50 грн (т.1 а.с.114, т.10 а.с.90).

Встановлено, що поставка товару здійснювалася за рахунок продавця на склад покупця із залученням третіх осіб - перевізників, в підтвердження чого суду надано копії товарно-транспортних накладних від 08 лютого 2012 року №01АБ №0527502, від 16 лютого №01АА №849395, від 20 серпня 2012 року БЗС №947, від 01 жовтня 2012 року БЗС №039308, від 15 жовтня 2012 року БЗС №039323 на загальну кількість товару 171320,00 кг(т.1 а.с.77-78, т.2 79-80).

Отриманий шрот соняшниковий та макуха соняшника оприбутковані позивачем на бухгалтерський рахунок 201 "Сировина й матеріали" за даними, зазначеними у первинних документах (т.1 а.с.219-247).

На підставі первинних документів за господарськими операціями ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" сформувало податковий кредит та витрати з відображенням їх у податковому обліку.

Судом крім того встановлено, що в період, охоплений перевіркою та за який донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток, ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" також перебувало у господарських відносинах із ПП "АФ Приват Агро". Так між ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" (покупець) та ПП "АФ Приват Агро" (продавець, постачальник) 04 грудня 2012 року укладений договір поставки №04/12-04 (т.1 а.с.38-39) на тих самих умовах, що й договір із ПП "Приват Агро". На виконання вказаного договору між сторонами були укладені додаткові угоди (додатки до договору поставки) від 04 грудня 2012 року №1, від 11 грудня 2012 року №2 (т.1 а.с.46, т.10 а.с.91)та інші у 2013 році, які за цей рік не підлягають перевірці судом. Як свідчать вказані додатки, предметом поставки у грудні 2012 року був товар - шрот соняшниковий кількістю 60,0 т на загальну суму 184800,00 грн.

На товар кількістю 60620,00 кг ПП "АФ Приват Агро" за кожною із поставок було виписано видаткові накладні від 06 грудня 2012 року №17, від 13 грудня 2012 року №60 (т.2 а.с.77-78) на загальну суму 186363,60 грн (в тому числі ПДВ 31606,00 грн), а також податкові накладні: від 05 грудня 2012 року №19; від 06 грудня 2012 року №22; від 13 грудня 2012 року №65 (т.2 а.с.81-83).

Платіжним дорученням від 07 грудня 2012 року №13, банківською випискою по рахунку позивача від 14 березня 2014 року №А00-5-А00-5/153 підтверджується, що позивач сплатив у грудні 2012 року на користь ПП "АФ Приват Агро" 186363,60 грн (т.1 а.с.113, 115), що відображено й в акті перевірки.

Згідно додатків до договору сторони домовилися про поставку товару постачальником на умовах СРТ (склад покупця, розташований за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10).

Як встановлено судом, перевезення товару в кількості 60620,00 кг на склад покупця здійснювалося за рахунок продавця із залученням перевізника, що підтверджується товарно-транспортними накладними від 04 грудня 2012 року №04/12-01, від 12 грудня 2012 року №12/12-48 (т.1 а.с.72-73).

Отриманий товар оприбуткований позивачем на бухгалтерський рахунок 201 "Сировина й матеріали", при цьому дати оприбуткування повністю співпадають з первинними документами, які знаходяться в матеріалах справи (т.1 а.с.219-247). За первинними документами сформовано податковий кредит та витрати собівартості виготовленої продукції.

Наведені встановлені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про наявність розбіжностей у первинних документах (додатках до договорів та видаткових, товарно-транспортних накладних) щодо маси та загальної суми товару, так як за перерахованими вище документами за господарськими операціями позивача із ПП "Приват Агро" та ПП "АФ Приват Агро" математичні підрахунки доводять правильність обумовленої маси та загальної суми товару. Вказане підтверджується доказами про оплату (платіжними дорученнями, банківськими виписками та відомостями акта перевірки за лютий - грудень 2012 року), а також спростовує твердження відповідача про наявність кредиторської заборгованості за товар. Всього за вказаний період придбано товару на загальну суму 508400,92 грн без ПДВ (або 610081,10 грн із ПДВ).

Не заслуговують на увагу і доводити скаржника про неналежне оформлення товарно-транспортних накладних, а також дефектність первинних документів - видаткових накладних, у яких відсутні розшифровка підпису особи, яка прийняла товар від імені ТзОВ "Волинь-зерно-продукт", оскільки, як правильно зауважив суд першої інстанції, вони є несуттєвими.

Необхідно звернути увагу, що у видаткових накладних є печатка підприємства, що дає можливість ідентифікувати, що поставлений товар отримано саме цим підприємством.

Також, колегія суддів зазначає, що у суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 давав показання, що він особисто перевіряв товар за кількістю та якістю. Його підпис є в ТТН. На підприємстві він обіймає посаду начальника комбікормового виробництва згідно з наказом від 01.07.2011 №142 та до його обов`язків входить облікувати сировину та готову продукцію у комбікормовому цеху. Свідок ОСОБА_3 також надав показання про те, що він підписував видаткові накладні з часу, коли став директором товариства (згідно з наказом від 20.12.2012 №172 він є директором ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" з 20 грудня 2012 року, до того обіймав посаду головного бухгалтера товариства та товар за видатковими накладними приймав попередній директор Дудка Є.С., підпис якого можна ідентифікувати за документами, що є у справі (наприклад, за наказами про прийняття на роботу, договорами поставки та додатковими угодами (додатками) до них).

Приписи частини другої статті 207 Цивільного кодексу України вказують, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Водночас правила частини п`ятою статті 65 Господарського кодексу України визначають, що керівник підприємства має право без доручення діяти від імені підприємства.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що відсутність розшифрування підпису особи (прізвища, ініціалів, посади) у видаткових накладних (товарно-транспортних накладних) не робить ці документи нечинними.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з позицією суду першої інстанції щодо можливого допущення описки в товарно-транспортній накладній від 12.12.2012 №12/12-48 в частині зазначення найменування вантажовідправника, де замість ПП "АФ Приват Агро" зазначено ПП "Приват Агро".

Факт технічної помилки при заповненні цієї товарно-транспортної накладної пояснюється листом ПП "АФ Приват Агро" від 14 грудня 2012 року №14/12-121 (т.1 а.с.45).

Колегія суддів приймає до уваги і позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 16.04.2019 у справі №804/5465/16, згідно якої за Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна та подорожній лист не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а самі правила не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту. Порушення правил, в тому числі перевезення, є підставою для притягнення винних осіб до відповідальності, в той час, як податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит в залежність від дотримання правил перевезення іншими особами, за умови наявності у платника належних первинних документів, що підтверджують фактичне виконання договірних відносин. Сама собою наявність або відсутність окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні витрат і податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Враховуючи наявні в матеріалах справи документи, на підставі яких встановлено, що поставлений товар за видатковими накладними від контрагентів позивача ПП "Приват Агро" та ПП "АФ Приват Агро" дійсно був доставлений за кількістю та якістю, як обумовлено додатками до договору поставки, та прийнятий для оприбуткування на підприємство, колегія суддів вважає спростованими доводи апелянта про неналежне оформлення товарно-транспортних накладних чи дефектність первинних документів.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта, щодо надання пояснень директором ПП «АФ Приват Агро» Кабаченко Миколою Феодосійовичем про його непричетність до господарської діяльності підприємства, оскільки відповідач не надав суду належним чином засвідчену копію такого пояснення чи його оригіналу, що ставить під сумнів відповідність наданої копії пояснення оригіналу. Крім того, письмові пояснення директора ПП «АФ Приват Агро» ОСОБА_1. не є належним і допустимим доказом його непричетності до діяльності цього підприємства, оскільки він не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а також відсутні відомості у якому процесуальному статусі такі пояснення відібрані у нього та в рамках яких процесуальних дій.

Також спростовуються обґрунтування відповідача щодо неправомірності формування позивачем витрат за спірними операціями поставки, вказуючи на відсутність у ПП "АФ Приват Агро" та ПП "Приват Агро" можливості виконати спірну поставку товарів, а також на факт реєстрації цих підприємств у місті Дніпрі, в той час, коли поставка товарів згідно з товарно-транспортними накладними здійснювалася з інших міст України.

Згідно даних ЄДРЮОФОПГФ (т.10 а.с.51-60) встановлено, що місцезнаходження юридичних осіб ПП "Приват Агро" та ПП "АФ Приват Агро" зареєстроване у місті Дніпрі .

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив, що можливість здійснювати продаж товару не за місцем реєстрації підприємства допустимо за правилами ділового обороту, оскільки не має суперечностей з умовами укладених договорів та нормами цивільного законодавства. При цьому варто звернути увагу на те, що згідно зі статтею 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент: 1) вручення товару покупцю, якщо договором установлено обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути передано покупцю за місцезнаходженням товару.

Скаржник у своїх доводах покликався на відсутність необхідних трудових, матеріально-технічних ресурсів у ПП "Приват Агро" та ПП "АФ Приват Агро" протягом лютого, серпня, жовтня, грудня 2012 року здійснити господарські операції за договірними зобов`язаннями перед ТзОВ "Волинь-зерно-продукт", посилаючись на наявну у нього податкову інформацію: акт ДПІ в Жовтневому районі міста Дніпропетровська від 28 серпня 2013 року №651/04-63-22-03/36640515, акти ДПІ в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська від 21 серпня 2013 року №309/202-02/38432303 та від 18 грудня 2013 року №1494/22-02/38432303, витяг з автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок".

При цьому, колегія суддів зазначає, що з огляду на реальний характер операцій, можливі порушення контрагентами позивача правил здійснення господарської діяльності не можуть бути підставою для встановлення обставин щодо порушення позивачем як платником податків податкового законодавства. Крім того, як видно з вказаних актів під час перевірки контрагентів позивача безпосередньо господарські операції з ТОВ «Волинь-зерно-продукт» та відповідні первинні документи не досліджувалися.

Водночас, податковими перевірками не встановлено і розбіжностей у декларуванні податкових зобов`язань постачальників і позивача за такими господарськими операціями.

Необхідно звернути увагу й на те, що у наведених актах не спростована наявність у ПП «Приват Агро» та ПП «АФ Приват Агро» складських і виробничих приміщень та персоналу для здійснення господарських операцій. Зокрема, на сторінці 3 акту ДПІ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 21 серпня 2013 року № 309/202-02/38432303 зазначено, що на ПП «АФ Приват Агро» працює 9 осіб. Інформація про наявні складські та виробничі приміщення до звірки надана не була, а отже не можливо достовірно стверджувати, що такі основні засоби відсутні (т.1 а.с.158).

Відтак, зазначені акти перевірок не спростовують фактів поставок товару на користь позивача.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у період вчинення господарських операцій (лютий-грудень 2012 року) позивач та його контрагенти - ПП "АФ Приват Агро" та ПП "Приват Агро" мали необхідний обсяг господарської правосуб`єктності, що також підтверджується наступним.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с.244-251) ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" зареєстроване як юридична особа 27 червня 2001 року та його основним видом економічної діяльності є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний), виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості та ін. (додаткові).

Згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ (т.10 а.с.51-55) ПП "Приват Агро" зареєстроване як юридична особа 03 вересня 2009 року; основну діяльність здійснювало в сфері оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами. 17 червня 2013 року до Єдиного державного реєстру внесено запис про припинення юридичної особи ПП "Приват Агро" за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2013 року у справі №904/616/13-г у зв`язку із визнанням її банкрутом.

Разом з тим, на час господарських операцій із позивачем у 2012 році підприємство мало необхідний обсяг правосуб`єктності для того, щоб бути учасником господарських правовідносин.

Згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ (т.10 а.с.55-60) ПП "АФ Приват Агро" зареєстроване як юридична особа 25 жовтня 2012 року; основну діяльність здійснює в сфері оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами.

Вказане дає підстави для висновку, що оптова торгівля шротом соняшниковим та макухою соняшниковою узгоджується із вказаними вище видами діяльності контрагентів позивача та відповідає його статутним видам діяльності.

Досліджені представлені позивачем докази подальшого використання придбаного товару у його власній господарській діяльності в оподаткованих операціях підтверджують, що отриманий товар (макуха соняшникова та шрот соняшниковий) використаний позивачем у виробництві різних видів кормосуміші. Факт відображення отриманої сировини в бухгалтерському обліку підприємства підтверджується оборотно-сальдовими відомостями. Подальша реалізація позивачем готової продукції підтверджується відповідними видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей (т.2 а.с.29-76).

Наведене свідчить, що діяльність ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" з виготовлення кормосумішей була систематичною, а отже потребувала сировини у значних обсягах, у тому числі макухи соняшникового, шроту соняшникового, які входять до складу кормосумішей.

Зазначені обставини дають підстави для висновку про наявність зв`язку між фактом придбання товару за договорами поставки від 05 січня 2011 року №05/101 та від 04 грудня 2012 року №04/12-04 та господарською діяльністю позивача.

Водночас, відповідач не надав доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" цілям та завданням статутної діяльності товариства, незвичності цих господарських операцій для її учасників, збитковості цих операцій, інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про їх фіктивність, а також те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами, цілями ділового характеру, а дії ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Колегія суддів бере до уваги і постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року у справі №803/390/14, що набрала законної сили 30 червня 2015 року та має преюдиційне значення для висновків суду у даній справі для забезпечення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, оскільки нею підтверджено правомірність формування позивачем податкового кредиту за господарськими операціями ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" із ПП "АФ Приват Агро" та з ПП "Приват Агро" за лютий, серпень, жовтень та грудень 2012 року, січень, лютий, травень, вересень 2013 року та безпідставність висновків акта позапланової документальної виїзної перевірки від 29 січня 2014 року №160/2201/31496816 про нереальність цих господарських операцій.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що господарські операції між ТОВ «Волинь-зерно-продукт» та ПП «АФ Приват Агро», ПП «Приват Агро`на підставі представлених первинних документах, підтверджено факти передачі товару позивачу від вказаних постачальників, що спричинили зміни активів ТзОВ "Волинь-зерно-продукт", а тому такі операції підлягали відображенню у бухгалтерському та податковому обліку для формування витрат підприємства, як це визначено п. 44.1 ст. 44, п. 138.2 ст. 138, пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України.

Згідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правомірність прийнятого рішення, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року у справі №803/386/14 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 11.12.2019