Справа № 817/1383/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2019 року

Київ

справа №817/1383/16

адміністративне провадження №К/9901/30000/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шевцової Н.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року (суддя - Жуковська Л.А.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суд увід 30 січня 2017 року (головуючий суддя - Бучик А.Ю., судді - Майор Г.І., Шевчук С.М.) у справі

за позовом ОСОБА_1

до державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Корнійчук Наталії Григорівни

третя особа - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит"

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, -

у с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Корнійчук Наталії Григорівни (далі - відповідач, державний виконавець Корнійчук Н.Г.), в якому просив визнати дії державного виконавця Корнійчук Н.Г. щодо відмови в закінченні виконавчого провадження № 50008757 протиправними та зобов`язати відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 50008757.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначив, що постановою від 04.02.2016 відкрито виконавче провадження №50008757 з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук О.С. 11.09.2006 №3554 про стягнення на користь Банку "Фінанси та Кредит" 117200,00 грн. Позивач вважає, що мають місце підстави для закінчення цього виконавчого провадження, оскільки Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" перебуває в стані припинення. Крім того, позивач посилається на ту обставину, що виконавчий напис нотаріуса вчинено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та Кредит", яке станом на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №50008757 було припинене.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що за приписами пунктів 3-1 та 7 частини 1 статті 49 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV "Про виконавче провадження" (що був чинним на час виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження підлягає закінченню в разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника або визнання боржника банкрутом. Аналогічні підстави для закінчення виконавчого провадження містяться також у пунктах 4 та 8 статті 39 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", який набрав чинності 05.10.2016. Проте, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" виступає у виконавчому провадженні №50008757 стягувачем, а не боржником, тому наведені підстави для закінчення виконавчого провадження щодо нього не застосовуються. Закінчення виконавчого провадження з підстав припинення (ліквідації) юридичної особи, а саме банку, який виступає стороною виконавчого провадження, можливе виключно з моменту внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Проте, станом на час винесення державним виконавцем Корнійчук Н.Г. оскаржуваної постанови від 04.02.2016 про відкриття виконавчого провадження №50008757 та протягом часу розгляду цієї адміністративної справи відомості щодо припинення (ліквідації) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не вносились.

Також суд першої інстанції відхилив твердження позивача стосовно припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та Кредит", яка виступає заставодержателем майна, на яке звернуто стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 11.09.2006 року нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук О.С., зареєстрованого в реєстрі за №3554. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та Кредит" () є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" ().

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суд увід 30 січня 2017 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

ОСОБА_1 (далі - скаржник) у серпні 2017 року звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суд увід 30 січня 2017 року.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суд увід 30 січня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності представника відповідача, а також пояснень і заперечень з його сторони. Суди попередніх інстанцій розглянули справу без витребування матеріалів виконавчого провадження і без дослідження матеріалів справи в судовому засіданні. Також скаржник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та Кредит» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» перебуває в стані припинення. Звертає увагу на те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк «Фінанси та Кредит». Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що відносно Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» прийнято рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних, а також рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідацію. На думку скаржника, за таких обставин виконавче провадження підлягає закінченню.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року зазначену адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

22 червня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та Кредит" (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець) укладено договір застави №26664-280, предметом якого стала передача в заставу майна - автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR 1.9 TD, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрованого Сарненським МРЕВ Рівненської області 17.06.2005.

11 вересня 2006 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3554, про звернення стягнення на автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA TOUR 1.9 TD, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований Сарненським МРЕВ Рівненської області 17.06.2005, що належить на праві власності ОСОБА_1 та задоволення за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього автомобіля, вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та Кредит" на загальну суму 117200,00 грн.

4 лютого 2016 року державним виконавцем Корнійчук Н.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50008757 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук О.С. від 11.09.2006 №3554 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - Банк Фінанси та Кредит 117200,00 грн.

3 серпня 2016 року скаржник подав державному виконавцю Корнійчук Н.Г. заяву про закінчення виконавчого провадження №50008757, яку зареєстровано за вх. №736.

Листом від 18.08.2016 за вих. № 6619 державний виконавець Корнійчук Н.Г. повідомила позивача про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження №50008757.

На підставі постанови Національного банку України від 17.09.2015 №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2015 прийнято рішення №171 про запровадження в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та Кредит" тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 (включно).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 року №898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року №230 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Відомості щодо припинення (ліквідації) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не вносились.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та Кредит" () є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" ().

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 3, 3-1 і 7 ч. 1 ст. 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва (п. 3); прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника (п. 3-1); визнання боржника банкрутом (п. 7).

Відповідно до ч. 3 і ч. 5 ст. 49 Закону № 606-XIV встановлено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) встановлено, що дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється.

Частиною 6 ст. 38 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 48 вказаного Закону встановлено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

Зі змісту встановлених судами обставин випливає, що у виконавчому провадженні №50008757 ОСОБА_1 є боржником, а Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" є стягувачем, тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для застосування приписів п. 3-1 ч. 1 ст. 49 Закон № 606-XIV, оскільки прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку є підставою для закінчення виконавчого провадження якщо саме банк є боржником. У такому випадку кредитори мають право заявити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про свої вимоги до банку-боржника в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Прийняття рішення про віднесення банку-стягувача (кредитора) до категорії неплатоспроможних, а також рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідацію цього банку не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Також оскільки відомості щодо припинення (ліквідацію) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не вносились підстав для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з ліквідацією юридичної особи (п. 3 ч. 1 ст. 49 Закон № 606-XIV) - відсутні.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та Кредит".

Посилання скаржника на п. 7 ч. 1 ст. 49 Закон № 606-XIV є безпідставним, оскільки дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється, а процедура ліквідації банку здійснюється у встановленому Законом № 4452-VI порядку, яка не передбачає визнання банку банкрутом.

Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлені всі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що огляду на положення ч. 3 ст. 181 КАС України, у редакції, чинній до 15.12.2017, належним відповідачем у цій справі мав бути відповідний орган державної виконавчої служби, проте, враховуючи приписи ч. 2 ст. 350 КАС України, це не може бути підставою для скасування правильних по суті і законних судових рішень.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суд увід 30 січня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

Н.В. Шевцова