Справа № 826/12528/17
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Епель О.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представника позивача Красильнікової К.О., представника відповідача Гаврилюк Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автор Групп" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2017

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автор Групп» (надалі - ТОВ «Автор Групп») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.06.2017 №.

Позов обґрунтовано тим, що висновки податкового органу щодо непідтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами є безпідставними, оскільки позивач надав документальне підтвердження фактичного здійснення спірних операцій, всі первинні документи, які супроводжували господарські операції відповідають вимогам закону та мають усі необхідні реквізити, а тому позивачем правомірно сформовано податковий кредит за наслідками здійснення таких господарських відносин.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.09.2018 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 26.06.2017 №.

Приймаючі рішення у справі суд першої інстанції зазначив про обґрунтованість позовних вимог, оскільки висновки відповідача спростовуються матеріалами справи.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимоги відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що операції між позивачем та його контрагентами не мали реального характеру здійснення операцій щодо поставки товарно-матеріальних цінностей на адресу позивача, податковий орган дійшов висновку про фактичну неможливість виконання сторонами зобов`язань за договорами, невідповідність номенклатури податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН по ланцюгу постачання на адреси постачальників, і формально складені первинні документи спрямовані лише на отримання платником необґрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримавши письмові пояснення, які були надані в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, отже задоволенню не підлягає за огляду на таке.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Автор Групи» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Агро Спектр» () за період з 01.03.2015 по 31.05.2015, ТОВ «Комп`ютерс Арт» () за період з 01.05.2015 по 31.05.2015, ТОВ «Інфопромгруп» () за період з 01.07.2015 по 31.10.2015, ТОВ «Брокер Хаус» () за період з 01.09.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 29.02.2016, ТОВ «Канремторг» () за період з 01.01.2016 по 31.01.2016, з 01.03.2016 по 31.03.2016, за результатами якої складено акт перевірки від 02.06.2017 №253/26-15-14-04-03/37950011 (т. 1 а.с18).

В акті перевірки вказано, що перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.03.2015 по 31.05.2015 та з 01.07.2015 по 31.03.2016 на загальну суму 2806388 грн.

На підставі вказаних висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 26.06.2017 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 3 507 985,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 2 806 388,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 701 597,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної фіскальної служби України від 21.09.2017 №21081/6/99-99-11-01-01-25 податкове рішення-повідомлення ГУ ДФС у м. Києві від 26.06.2017 № залишене без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Вищенаведені обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 Податкового кодексу України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі за текстом Закон № 996) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону № 996 документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинним документом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996 первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону № 996, є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно із статтею 1 Закону № 996 господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до пп. 44.1, пп. 2 ст 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, у тому числі, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу

Як передбачено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем (Покупець) та ТОВ «Агро Спектр» (Постачальник) укладено договір поставки від 16.03.2015 №01-16032015, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) Покупцеві товар (товари), а Покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач надав документи на підтвердження здійснення господарської операції: копії актів приймання продукції (товарів) за кількістю (або пересортицею) від 23.03.2015, від 26.03.2015, від 02.04.2015, від 15.04.2015, від 23.04.2015, від 06.05.2015, від 12.05.2015, копії заявок на відвантаження товару від 16.03.2015, від 17.03.2015, від 18.03.2015, від 06.04.2015, від 15.04.2015, від 25.04.2015, копії видаткових накладних від 23.03.2015 №23, від 26.03.2015 №84, від 02.04.2015 №176, від 15.04.2015 №233, від 23.04.2015 №291, від 06.05.2015 №338, від 12.05.2015 №43, копії податкових накладних від 23.03.2015 №23 на загальну суму 1180000,00 грн., у тому числі ПДВ - 196666,67 грн., від 26.03.2015 №84 на загальну суму 4711,62 грн., у тому числі ПДВ - 785,27 грн., від 02.04.2015 №38 на загальну суму 39771,19 грн., у тому числі ПДВ - 6628,53 грн., від 15.04.2015 №100 на загальну суму 84720,30 грн., у тому числі ПДВ - 14120,05 грн., від 23.04.2015 №164 на загальну суму 516271,28 грн., у тому числі ПДВ - 86045,21 грн., від 06.05.2015 №20 на загальну суму 174198,14 грн., у тому числі ПДВ - 29033,02 грн., від 12.05.2015 №43 на загальну суму 338813,65 грн., у тому числі ПДВ - 56468,94 грн.

Крім того, надано банківськи виписками про списання коштів з рахунку позивача на користь контрагента та договір відступлення права вимоги від 12.05.2015 №12/05-2015, укладений між ТОВ «Автор Групп» (Боржник) та ТОВ «Агро Спектр» (Первісний кредитор) та ТОВ «Кайман Плюс», (Новий кредитор), відповідно до якого Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки від 16.03.2015 №01-16032015 (Основний договір), укладений між Первісним кредитором та Боржником, у розмірі 513 011,79 грн., що виникло на підставі поставки товарів.

Щодо висновків податкового органу взаємовідносин позивача ТОВ «Комп`ютерс Арт» (Продавець) надано: договір поставки від 22.05.2015 №01-0515, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати на умовах даного товару у власність Покупця Товар, якісні характеристики якого повинні відповідати державним стандартам, що є чинними на території України для відповідної категорії товару, а Покупець зобов`язується сплатити його повну вартість та прийняти товар.

На підтвердження виконання умов цього договору надано документи: акти приймання продукції (товарів) від 22.05.2015, від 25.05.2016, від 25.05.2016, виписано видаткові накладні від 22.05.2015 №638, від 25.05.2016 №687, зареєстровано податкові накладні від 22.05.2015 №90 на загальну суму 50585,15 грн., у тому числі ПДВ - 8430,86 грн., від 25.05.2016 №139 на загальну суму 1155355,50 грн., у тому числі ПДВ - 192559,25 грн., банківські виписки про списання коштів з рахунку позивача на користь контрагента, та договір відступлення права вимоги від 26.05.2015 №26/05-2015, укладений між ТОВ «Автор Групп» (Боржник) та ТОВ «Комп`ютерс Арт» (Первісний кредитор) та ТОВ «Кайман Плюс», (Новий кредитор), відповідно до якого Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки від 22.05.2015 №01-0515 (Основний договір), укладений між Первісним кредитором та Боржником, у розмірі 1205940,65 грн., що виникло на підставі поставки товарів.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Інфопромгруп» (Продавець) надано: договір від 01.07.2015 №0107/2015, згідно якого Продавець зобов`язується передати на умовах даного договору у власність Покупця товар, якісні характеристики якого повинні відповідати державним стандартам, що є чинними на території України для відповідної категорії товару, а Покупець зобов`язується сплатити його повну вартість та прийняти товар та ) та договір поставки від 02.09.2015 №0209/2015, згідно якого Продавець зобов`язується передати на умовах даного договору у власність Покупця товар (Турбідиметр лабораторний LabScat2 Sigrist/атестація), якісні характеристики якого повинні відповідати державним стандартам, що є чинними на території України для відповідної категорії товару, а Покупець зобов`язується сплатити його повну вартість та прийняти товар.

На підтвердження виконання умов зазначених договорів позивачем надавано: акти приймання продукції (товарів) за кількістю (або пересортицею) від 03.07.2015, від 07.07.2015, від 15.07.2015, від 21.07.2015, від 24.07.2015, від 03.08.2015, від 05.08.2015, від 06.08.2015, від 18.08.2015, від 01.09.2015, від 04.09.2015, від 15.09.2015, від 15.09.2015, від 16.09.2015, від 18.09.2015, від 22.09.2015, від 29.09.2015, від 30.09.2015, від 01.10.2015, від 01.10.2015; виписані видаткові накладні від 03.07.2015 №9, від 07.07.2015 №48, від 15.07.2015 №105, від 21.07.2015 №149, від 24.07.2015 №166, від 24.07.2015 №201, від 03.08.2015 №257, від 05.08.2015 №280, від 06.08.2015 №281, від 18.08.2015 №470, від 01.09.2015 №543, від 04.09.2015 №544, від 15.09.2015 №560, від 15.09.2015 №564, від 16.09.2015, від 18.09.2015, від 22.09.2015, від 29.09.2015, від 30.09.2015, від 01.10.2015 №743, від 01.10.2015 №744; податкові накладні від 03.07.2015 №9, від 07.07.2015 №49, від 15.07.2015 №113, від 21.07.2015 №163, від 24.07.2015 №180, від 24.07.2015 №213 від 03.08.2015 №39, від 05.08.2015 №64, від 06.08.2015 №65, від 18.08.2015 №238, від 01.09.2015 №61, від 04.09.2015 №62, від 14.09.2015 №77, від 15.09.2015 №78, від 15.09.2015 №86, від 15.09.2015 №114, від 16.09.2015 №115, від 18.09.2015 №133, від 22.09.2015 №140, від 29.09.2015 №175, від 30.09.2015 №176, від 01.10.2015 №12, від 01.10.2015 №13 та банківськи виписи про списання коштів з рахунку позивача на користь контрагента.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Брокер Хаус» (Продавець) надано договори поставки від 23.09.2015 №2309-01, згідно умов якого Продавець зобов`язується постачати Покупцю Товари в асортименті та в строк згідно заяви, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього Договору, від 19.10.2015 №1910-01, згідно умов якого Продавець зобов`язується постачати Покупцю Автоклав Varioklav Classic 500, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього Договору, від 09.11.2015 №0911-01, згідно умов якого Продавець зобов`язується поставити Покупцю Циркуляційний термостат (кріостат) FT-311-80 «LOIP», а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього Договору.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів надано: копії актів приймання продукції (товарів) за кількістю (або пересортицею) від 24.09.2015, від 28.09.2015, від 30.09.2015, від 05.10.2015, від 12.10.2015, від 19.10.2015, від 20.10.2015, від 22.10.2015, від 26.10.2015, від 27.10.2015, від 28.10.2015, від 30.10.2015, від 02.11.2015, від 12.11.2015, від 17.11.2015, від 20.11.2015, від 23.11.2015, від 01.12.2015, від 01.12.2015, від 02.12.2015, від 04.12.2015, від 16.12.2015, від 16.12.2015, від 21.12.2015, від 11.02.2016, від 26.02.2016, від 29.02.2016, копії видаткових накладних від 24.09.2015 №8, від 28.09.2015 №9, від 30.09.2015 №10, від 05.10.2015 №104, від 12.10.2015 №110, від 20.10.2015 №159, від 22.10.2015 №160, від 26.10.2015 №161, від 27.10.2015 №163, від 28.10.2015 №198, від 30.10.2015 №202, від 02.11.2015 №227, від 12.11.2015 №284, від 17.11.2015 №286, від 20.11.2015 №322, від 23.11.2015 №331, від 01.12.2015 №398, від 01.12.2015 №397, від 02.12.2015 №399, від 04.12.2015 №410, від 16.12.2015 №429, від 16.12.2015 №430, від 21.12.2015 №466, від 11.02.2016 №208, від 26.02.2016, від 29.02.2016; копії податкових накладних від 24.09.2015 №8, від 28.09.2015 №9, від 30.09.2015 №10, від 05.10.2015 №21, від 12.10.2015 №27, від 19.10.2015 №72, від 20.10.2015 №76, від 22.10.2015 №77, від 26.10.2015 №78, від 27.10.2015 №80, від 28.10.2015 №114, від 30.10.2015 №118, від 02.11.2015 №17, від 12.11.2015 №74, від 13.11.2015 №76, від 17.11.2015 №77, від 20.11.2015 №113, від 23.11.2015 №122, від 01.12.2015 №32, від 01.12.2015 №33, від 02.12.2015 №34, від 04.12.2015 №45, від 16.12.2015 №64, від 16.12.2015 №65, від 21.12.2015 №101, від 11.02.2016 №50, від 26.02.2016 №76, від 29.02.2016 №78, банківські виписки щодо перерахування грошових коштів на рахунок контрагента.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Канремторг» надано договір поставки від 01.12.2015 №01/12/15-1, відповідно до умов якого Продавець (ТОВ «Канремторг») зобов`язується передати на умова даного договору у власність Покупця (ТОВ «Автор Групп») Товар, якісні характеристики якого повинні відповідати державним стандартам, що є чинними на території України для відповідної категорії товару, а Покупець зобов`язується сплатити його повну вартість та прийняти товар.

На підтвердження виконання цього договору надані докази: акти приймання продукції (товарів) за кількістю (або пересортицею) від 06.01.2016, від 11.01.2016, від 18.01.2016, від 09.03.2016, від 21.03.2016, від 24.03.2016, видаткові накладні від 06.01.2016 №РН-0000026, від 11.01.2016 №РН-0000068, від 18.01.2016 №РН-0000186, від 09.03.2016 №РН-0000075, від 21.03.2016 №РН-0000239, від 21.03.2016 №РН-0000240, від 21.03.2016 №РН-0000241, від 21.03.2016 №РН-0000251, від 21.03.2016 №РН-0000252, від 21.03.2016 №РН-0000253, від 21.03.2016 №РН-0000254, від 24.03.2016 №РН-0000360, від 24.03.2016 №РН-0000361, податкові накладні від 06.01.2016 № 26, від 11.01.2016 № 68, від 18.01.2016 № 186, від 09.03.2016 №75, від 21.03.2016 № 239, від 21.03.2016 № 240, від 21.03.2016 № 241, від 21.03.2016 № 251, від 21.03.2016 № 252, від 21.03.2016 № 253, від 21.03.2016 № 254, від 24.03.2016 № 360, від 24.03.2016 № 361, банківськи виписки.

Колегія суддів вважає, що правильними є висновки суду першої інстанції про обгрунтвоаність позовних вимог, оскільки висновки відповідача про нереальность господарських операцій позивача із зазначеними контрагентами ( ТОВ «Автор Групп» з ТОВ «Агро Спектр», ТОВ «Комп`ютерс Арт», ТОВ «Інфопромгруп», ТОВ «Брокер Хаус», ТОВ «Канремторг») ґрунтуються лише на тому, що господарська діяльність зазначених товариств пов`язана з сумнівними платниками по ланцюгу товарно-грошових потоків та має ознаки нереальності здійснення, проте надані позивачем первинні документи є належними, достатніми та допустимими доказами щодо спростування таких висновків податкового органу.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними по вказаним господарським операціям включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних.

Також колегія суддів зазначає, що суду не були надані докази того, що сторони зазначених договорів мали умисел на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, щодо несплати податків. За своєю суттю нікчемним правочином в податкових правовідносинах є діяння платника податків, спрямоване на ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), тобто свідоме діяння певної фізичної особи, що при укладанні правочину діяла від імені такого платника, яке має в собі ознаки кримінально переслідуваного.

Колегія суддів зазначає, що при постановлені даного рішення також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст виготовлено 09.12.2019.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автор Групп" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2017 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк