Справа № 360/2833/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року справа №360/2833/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 360/2833/19 (суддя в 1 інстанції - Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. (арк.справи 4-7)

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 360/2833/19 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 04 червня 2019 року № 229 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 травня 2019 року про призначення/перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні вимог про зобов`язання зарахувати до загального трудового стажу періодів трудової діяльності, призначити пенсію відмовлено. (арк.справи 147-152)

Не погодившись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. (арк.справи 158-164)

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , 06 травня 2019 року подала до Білокуракинського ОУПФУ Луганської області заяву про призначення/перерахунок пенсії. До заяви додала копії: диплому від 03.07.1984 НОМЕР_3; свідоцтва про укладання шлюбу від 15.06.1985 НОМЕР_4; трудової книжки від 02.08.1984 НОМЕР_1 ; атестату від 26.07.1978 НОМЕР_5; довідки від 24.04.2019 № 38 про періоди роботи в Хлібокомбінаті Білокуракинської райспоживспілки; довідка від 23.04.2019 № 240 про періоди перебування на обліку в Білокуракинському районному центрі зайнятості (арк.справи 105-106).

За наслідками розгляду заяви відповідачем прийнято рішення від 04.06.2019 № 229, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії періоду роботи з 01.08.1984 по 15.05.1987 відмолено. (арк. спр. 139-140).

Дослідженням копії трудової книжки позивача від 02.08.1984 НОМЕР_1 встановлено, що за спірний період у ній наявні такі записи (арк. спр. 38-43):

запис № 1: 01.08.1984 прийнята на роботу в.о. завідуючої аптеки № 314 с. Павлівка, наказ від 31.07.1984 № 60 по Аптеці № 85;

запис № 2: 15.05.1987 переведена на роботу завідуючої аптеки № 73 с. Нещеретове, наказ від 14.05.1987 № 34 по Аптеці № 85;

запис № 3: 18.10.1995 звільнена за власним бажанням, наказ від 18.10.1995 № 55-л по Аптеці № 85.

Правильність цих записів підтверджено підписом завідуючої Центральної районної аптеки № 85 та скріплено печаткою Аптеки № 85 смт. Білокуракине Луганського обласного державного комунального підприємства "Фармація".

До матеріалів справи позивачем надано копію довідки ДУП ЛНР "ЛУГМЕДФАРМ" від 05.06.2019 № 653 (арк. спр. 46), у якій вказано, що ОСОБА_1 дійсно працювала в аптечній мережі Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація":

з 22.09.1980 прийнята на роботу до Центральної районної аптеки № 85 на посаду санітарки, наказ від 22.09.1980 (книга наказів по ЦРА № 85 з 22.12.1976 по 30.12.1981, аркуш 65);

з 26.08.1982 звільнена у зв`язку зі вступом до Стахановського медичного училища, наказ від 26.08.1982 № 78 (книга наказів по ЦРА № 85 з 02.01.1982 по 21.10.1985, аркуш 16);

з 01.08.1984 прийнята на роботу та призначена на посаду в.о. завідуючої аптеки № 314, наказ від 31.07.1984 № 60 (книга наказів по ЦРА № 85 з 02.01.1982 по 21.10.1985, аркуш 68);

з 15.05.1987 призначена на посаду в.о. завідуючої аптеки № 73, наказ від 14.05.1987 № 34 (книга наказів по особовому складу та основної діяльності ЦРА № 85 з 21.10.1985 по 02.08.1993, аркуш 82);

з 15.06.1987 призначена на посаду завідуючого-фармацевту аптеки № 73, наказ від 12.06.1987 № 39 п. 2 (книга наказів по особовому складу та основної діяльності ЦРА № 85 з 21.10.1985 по 02.08.1993, аркуш 85);

з 18.10.1995 звільнена за власним бажанням, наказ від 18.10.1995 № 55-л (книга наказів по особовому складу з 02.01.1988 по 20.08.1998, аркуш 221).

Крім того, за інформацією цієї довідки Центральна районна аптека № 85 була структурним підрозділом Комунального підприємства "Луганського об`єднання "Фармація".

Також згідно з довідкою від 24.06.2019 б/н, виданою Відокремленим підрозділом "Центральна районна аптека № 85" Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" ОСОБА_1 про те, що вона працювала в.о. завідувача аптеки № 314 з 01.08.1984 по 15.05.1987, з 15.05.1987 по 18.10.1995 працювала в.о. завідувача аптеки № 73, які входили до складу Центральної районної аптеки № 85 згідно з наказами від 23.03.1973 № 42-5 та від 27.03.1964 № 56-1. Обліком прийому та призначенням з кадрових питань займалась Центральна районна аптека № 85 (арк. спр. 48).

Згідно з довідкою від 06.06.2019 № 17/309, виданою ПАТ "Луганський енергозавод" (арк. спр. 47), копію якої надано позивачем до матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно працювала на Ворошиловградському енергозаводі обмотником елементів електричних машин з 27.07.1978 по 18.09.1980 (підстава: книга наказів про прийом, звільнення 1978-1980 років; особові картки форми Т-2).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років […].

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

[…]

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року […].

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 2 Порядок № 637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з пунктом 17-1 Порядку № 637, у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

Пунктами 23 та 24 Порядку № 637 визначено, що документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.6 розділу І Порядку № 22-1).

Згідно з пунктом 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З вищевикладеного вбачається, що позивач має право на призначення пенсії за віком за умови досягнення 59 років та за наявності страхового стажу не менше 26 років.

За даними паспорта громадянина України позивача судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку, необхідного для призначення їй пенсії за віком та визначеного статтею 26 Закону № 1058-IV.

Що стосується наявності у позивача необхідного для призначення пенсії за віком страхового стажу, колегія суддів зазначає наступне.

З рішення відповідача від 04.06.2019 № 229 та розрахунку страхового стажу позивача, відповідачем визначено, що страховий стаж позивача складає 24 роки 01 місяць 20 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком.

Однак, при цьому, відповідачем до страхового стажу позивача не зарахований період її роботи з 01.08.1984 по 15.05.1987 на посаді виконуючої обов`язки завідувача аптеки № 314 с. Павлівка та з 15.05.1987 по 18.10.1995 на посаді завідуючої аптеки № 73 с. Нещеретове, записи про яку наявні у трудовій книжці позивача від 02.08.1984 НОМЕР_1 .

У рішенні про відмову у призначенні пенсії позивачу відповідач вказав, що наявних у трудовій книжці позивача записів недостатньо для врахування вищевказаного трудового стажу позивача до страхового стажу, внаслідок того, що записи про прийом на роботу та звільнення здійснені іншою установою - аптекою № 85. Трудова книжка не містить відповідних записів про переведення позивача до цієї аптеки, реорганізацію (перейменування).

Однак, встановивши, що записів у трудовій книжці не достатньо для зарахування стажу роботи до страхового стажу позивача, відповідач всупереч положень пунктів 4.1 та 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 не повідомив позивачу про виявлені недоліки, не повідомив про необхідність дооформлення поданих документів або про надання нових документів з метою усунення виявлених недоліків у трудовій книжці та не надав відповідний для виконання таких дій час.

При цьому, як вже вище вказано, позивачем до суду надано додаткові документи - копії довідки ДУП ЛНР "ЛУГМЕДФАРМ" від 05.06.2019 № 653 та довідки Відокремленого підрозділу "Центральна районна аптека № 85" Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" від 24.06.2019, якими у повній мірі підтверджено записи у трудовій книжці позивача, а також містять додаткову інформацію, про відсутність якої зазначив відповідач в оскаржуваному рішенні, тобто у повній мірі усувають виявлені відповідачем недоліки у заповненні трудової книжки позивача.

Відповідно, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що до страхового стажу позивача відповідачем безпідставно не зарахований стаж роботи з 01.08.1984 по 15.05.1987 на посаді виконуючої обов`язки завідувача аптеки № 314 с. Павлівка та з 15.05.1987 по 18.10.1995 на посаді завідуючої аптеки № 73 с. Нещеретове.

Крім того, з довідки ДУП ЛНР "ЛУГМЕДФАРМ" від 05.06.2019 № 653 слідує, що позивач також у період з 22.09.1980 по 26.08.1982 працювала в Центральній районній аптеці № 85 на посаді санітарки.

Дослідженням довідки ДУП ЛНР "ЛУГМЕДФАРМ" від 05.06.2019 № 653 встановлено, що її оформлено із дотриманням вимог пунктів 23 та 24 Порядку № 637.

Інформація щодо звільнення ОСОБА_1 з 26.08.1982 з посади санітарки Центральної районної аптеки № 85 у зв`язку зі вступом до Стахановського медичного училища узгоджується з дипломом позивача від 03.07.1984 НОМЕР_3, відповідно до якого ОСОБА_1 в 1982 році вступила до Стахановського медичного училища, яке закінчила у 1984 році (арк. спр. 119).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

З огляду на вищевикладене, незважаючи на відсутність у трудовій книжці позивача запису про її роботу з 22.09.1980 по 26.08.1982 в Центральній районній аптеці № 85 на посаді санітарки, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що цей трудовий стаж позивача також має враховуватися відповідачем під час розрахунку її страхового стажу на підставі довідок, виданих ДУП ЛНР "ЛУГМЕДФАРМ" та ВП "Центральна районна аптека № 85" КП "ЛО "Фармація Північ".

З вище вказаних судом мотивів Білокуракинським ОУПФУ Луганської області під час розрахунку страхового стажу позивача також має враховуватися стаж роботи ОСОБА_1 у період з 27.07.1978 по 18.09.1980 обмотником елементів електричних машин на Ворошиловградському енергозаводі, підтверджений довідкою Публічного акціонерного товариства "Луганський енергозавод" від 06.06.2019 № 17/309.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу позивача на необхідність надання вищеописаних довідок до Білокуракинського ОУПФУ Луганської області, оскільки позивачем такі довідки отримані вже після прийняття оскаржуваного рішення та до відповідача не надані.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що не дотримання відповідачем вимог Порядку № 22-1 призвело до порушення права позивача на призначення пенсії за віком та прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за відсутності всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів.

Тому, рішення Білокуракинського ОУПФУ в Луганській області від 04.06.2019 № 229 про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто є необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям правомірного рішення, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Частина позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено постановою суду першої інстанції не є предметом апеляційного оскарження, тому колегія суддів на підставі ч.1 ст.308 КАС України зазначає, що в цій частині судове рішення не є предметом апеляційного розгляду.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 360/2833/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 360/2833/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць