Справа № 711/10426/16-а
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Колода Л.Д.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Справа № 711/10426/16-а

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2017 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України

в м. Черкасах Черкаської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі - відповідач) про:

- визнання неправомірними дій УПФУ в м. Черкаси Черкаської області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- скасування рішення Комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсій, та відказних справ при УПФУ в м. Черкасах Черкаської області від 19.10.2016 № 61/2;

- зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня настання пенсійного віку - 29.09.2016.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем довідки на підтвердження наявності в нього пільгового стажу для призначення пенсії видані організаціями, які знаходяться на непідконтрольній території, що унеможливлює їх врахування та виключає підстави для призначення позивачу відповідної пенсії.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити рішення про задоволення його позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відомості про наявність в нього відповідного пільгового стажу для призначення пенсії підтверджуються безпосередньо записами в його трудовій книжці, що не було взагалі враховано судом, а також, що він не може бути позбавлений права на призначення пенсії на пільгових умовах лише з тих підстав, що підприємства, в шахтах яких він працював, знаходяться на непідконтрольній території.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року рішення суду першої інстанції було скасовано та задоволено позов повністю.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року зазначену постанову суду апеляційної інстанції - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвалюючи вказану постанову, Верховний Суд дійшов висновку, що позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі в реалізації наявного в неї права на пенсійне забезпечення.

Разом з тим, Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, зазначив, що апеляційний суд не досліджував питання відповідності позивача усім вимогам п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», наявності у позивача стажу роботи, необхідного для призначення пільгової пенсії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019 справу було прийнято до провадження колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду та призначено до судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.09.2016 позивач звернувся до УПФУ в м. Черкасах Черкаської області із заявою про призначення йому пенсії за віком по Списку № 1 на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підтвердження трудового стажу позивач надав відповідачу довідки від 19.02.2016 №№ 57/02, 58/02, 59/02 про період роботи в ДП шахта «Лісова», довідки від 29.02.2016 №№ 06/2-150, 06/2-152 про період роботи в шахті «Червона Зірка» та в шахті №3біс виробничого об`єднання «Торезантрацит», довідку від 22.12.2016 № 06-01-2342 про період роботи у ВП «Шахта Прогрес» ДП «Торезантрацит», копії диплома, військового квитка, трудової книжки та довідку про заробітну плату.

Рішенням від 19.10.2016 (протокол № 61/2) УПФУ в м. Черкасах Черкаської області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з неможливістю врахування довідок про його заробітну плату, оскільки вони підприємствами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Європейською соціальною хартією від 03.05.1996 р., ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) № 137-V 14.09.2006 (далі - Хартія), Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Хартії визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У частині першій статті 56 Закону № 1788-XII закріплено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

Аналогічне правове положення закріплено у ст. 48 КЗпП України та в п. 1 Порядку № 637.

Крім того, у п. 1, 2, 20 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У ч.ч. 1, 3 ст. 44, ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 цього Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Системний аналіз викладених правових норм надіє підстави стверджувати, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1, за наявності вікового цензу (вік від 50-ти років).

Водночас, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів встановила, що позивач 1964 року народження, у період з 07.09.1982 по 20.11.1982 працював у Шахті «Лісна» підземним майстром під час виробничої практики.

У період з 10.01.1983 по 14.02.1983 позивач працював у Шахті «Лісна» підземним гірничим робітником 3-го розряду.

З 24.03.1983 по 28.04.1983 проходив практику підземним гірничим майстром.

З 29.08.1983 по 18.11.1983 працював підземним гірничим майстром.

З 11.03.1986 по 01.01.1988 працював в Шахті «Прогрес» підземним гірничим майстром.

З 01.01.1988 по 01.11.1988 переведений заступником начальника ділянки з повним робочим днем під землею.

З 01.11.1988 по 28.03.1989 переведений підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею.

З 01.04.1989 по 15.01.1990 був членом кооперативу.

З 23.01.1990 по 01.02.1990 працював підземним машиністом підземних установок 2-го розряду з повним робочим днем у шахті.

З 01.02.1990 по 18.11.1992 переведений підземним гірничим робітником очисного вибію 5-го розряду з повним робочим днем у шахті.

З 19.11.1992 по 29.12.2000 працював майстром-налаштувальником водонапірних установок.

З 02.01.2004 по 23.08.2005 працював водієм-експедитором.

Зазначені відомості про трудову діяльність позивача підтверджуються записами в його трудовій книжці /т.1 а.с.12-16/.

У довідках архівної установи від 29.02.2016, ДП «Шахта «Лісова» та ДП «Торезантрацит» зазначені суми заробітної плати, що виплачувалися позивачу за роботу в шахті, та відомості про трудовий стаж позивача.

Наказом від 03.01.1995 № 11 підтверджується проведення атестації робочого місця позивача за Списком № 1.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, періоди виконання позивачем робіт, передбачених Списком № 1, підтверджуються записами в його трудовій книжці, що взагалі виключає необхідність подання додаткових документів.

Разом з тим, позивачем було надано такы документи, а саме уточнюючі довідки.

Водночас, доводи відповідача щодо неприйнятності поданих позивачем довідок через те, що підприємства, якими вони видані, знаходяться на непідконтрольній території, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, так як вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих «намібійських винятків» Міжнародного суду ООН та ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухваленій у цій справі постанові Верховного Суду від 31.10.2019 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для врахування колегією суддів.

Враховуючи ці та всі інші висновки Верховного Суду, наведені у постанові в цій справі, колегія суддів зазначає, що відповідачем при вирішенні питання щодо призначення позивачу пільгової пенсії зазначені обставини належним чином досліджені не були, об`єктивної оцінки їм не надано, безпідставно не враховано наявності у позивача пільгового стажу за Списком № 1, який підтверджується вищевказаними доказами та не перевірено його достатності та наявності у позивача відповідного віку для призначення спірної пенсії, тобто не перевірено умов, закріплених у п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII /т.1 а.с.8-9/.

При цьому, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку щодо протиправності дій УПФУ в м. Черкаси Черкаської області з приводу відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за віком на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», протиправності та необхідності скасування рішення Комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсій, та відказних справ при УПФУ в м. Черкасах Черкаської області від 19.10.2016 № 61/2 та задоволення позову в цій частині вимог у наведений спосіб, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України.

Разом з тим, перевіряючи наявність підстав для задоволення решти вимог позивача щодо зобов`язання відповідача призначити йому вказану пенсію, колегія суддів зазначає, що такі вимоги на стадії виниклих правовідносин є передчасними, оскільки відповідачем не було належним чином та в повній мірі реалізовано надані йому дискреційні повноваження щодо повної та всебічної перевірки всіх умов, прямо передбачених п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII, для призначення позивачу пільгової пенсії.

Втім, з метою повного та всебічного захисту порушеного права позивача апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути питання щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29.09.2016, з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення, зокрема є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2017 року - скасуванню, адміністративний позов -задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судова колегія встановила, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі - 1 157,52 грн., а саме: під час подання позовної заяви 551,20 грн. /т. 1 а.с.1, 35/ та під час подання апеляційної скарги - 606,38 грн. /т. 1 а.с.74/.

З огляду на те, що позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії окремо судовим збором не оплачується (оскільки є похідною), в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат в загальному розмірі 1157,52 грн.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2017 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсій, та відказних справ при Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 19.10.2016 № 61/2.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29.09.2016, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому судовому рішенні.

У задоволенні адміністративного суду в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області судові витрати в розмірі 1157,52 (одна тисяча сто п`ятдесят сім гривень та п`ятдесят дві копійки) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 10 грудня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: