Справа № 620/1828/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1828/19 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, у подальшому заміненого на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною відмову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком з 07.01.2019 року, з зарахуванням в загальний стаж періоду роботи з 22.10.2082 року по 31.12.1990 року у пільговому обчисленні (за 1 рік праці - 1 рік 6 місяців стажу).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, оскільки вважає, що судом першої інстанції вказане рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції належним чином не проаналізовані відомості з трудової книжки позивача стосовно його прийняття на роботу на підприємство автобаза №4 тресту «Сургутспецжилстрой», яке знаходиться в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

На думку апелянта, якщо позивач прибув на роботу на підприємство, яке знаходиться в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі з власної ініціативи, то пільгове обчислення страхового стажу за період з 22.10.1982 р. по 31.12.1990 р. має відбуватись на підставі строкового трудового договору. Проте, позивачем такого договору надано не було. Також апелянт наголошує на тому, що у зв`язку з непідтвердженням користування позивачем пільгами, передбаченими п.5 Указу, у відповідача були відсутні підстави для зарахування позивачу в загальний стаж періоду роботи з 22.10.1982 по 31.12.1990 у пільговому обчисленні.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебував на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до Чернігівського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України із заявою про врахування до страхового стажу період роботи в районах Крайньої Півночі.

Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України листом від 16.05.2019 №13151/06 відмовило у зарахуванні позивачу до страхового стажу періодів роботи з 22.10.1982 по 15.04.1991, з урахуванням пільгового обчислення страхового стажу на підставі відсутності необхідного мінімального страхового стажу роботи.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, для захисту своїх прав, які позивач вважає порушеними, останній звернувся до суду.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що відповідач протиправно відмовився зарахувати позивачу спірний період роботи до стажу, який дає право на пільгове обчислення пенсії, та не провів відповідний перерахунок.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 7 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 3 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 554/1723/17.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано до Управління необхідного трудового договору спростовуються вищевикладеним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для зарахування періоду роботи позивача з 22.10.1982 по 15.04.1991 року до стажу роботи в районах Крайньої Півночі, який дає право на отримання пенсії за віком внаслідок відсутності у позивача укладених строкових договорів, та за наявністю трудової книжки, довідок.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження стажу роботи надано трудову книжку, згідно якої у період 22.10.1982 по 15.04.1991 позивач працював в районах Крайньої Півночі.

Також, на підтвердження стажу роботи в районах Крайньої Півночі у період з 22.10.1982 по 15.04.1991 позивачем надано архівні довідки від 12.07.2018 № К-2652, № С-454 від 02.03.2012 та № С-454/2 від 02.03.2012, видані Муніципальним утворенням міського округу міста Сургут адміністрацією міста архівним відділом «Державний архів Мурманської області».

Отже, враховуючи те, що позивачем надані достатні докази того, що останній у вказаний період працював в районах Крайньої Півночі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії стажу роботи позивача з 22.10.1982 по 15.04.1991 роботи в районах Крайньої Півночі є протиправними.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: