Справа № 160/11845/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Златіна С.В.
секретарі - Піскун Я.В.
за участі представника позивача - Смолов К.В.
представника відповідачів - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору, про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
визнати протиправною та скасувати постанову відповідача, винесену в межах виконавчого провадження ВП № 56906877 від 25.10.2019 року про стягнення виконавчого збору солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державного бюджету України у розмірі 54 740,85 грн.,
визнати протиправною та скасувати постанову відповідача ВП № 60428660 від 25.10.2019 року про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 25.10.2019 року солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 54 740,85 грн.,
зобов`язати відповідача виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовано наступним:
виконавчий збір за своєю правовою природою є збором, який сплачується боржником за примусове виконання виконавчого документа та розраховується з фактично стягнутих або повернутих коштів;
державний виконавець не стягнув з позивача суму заборгованості; позивач добровільно сплатив грошові кошти на користь стягувача;
державним виконавцем фактично не здійснювалось фактичне виконання рішення, не здійснювались заходи щодо примусового стягнення заборгованості;
довіреність представника стягувача, яка додано до заяви про примусове виконання виконавчого документу, не надавала останньому права на вчинення від імені стягувача будь-яких дій, оскільки до довіреності не було додано договору про надання послуг № 3 від 26.09.2012 року;
в свою чергу відкриття виконавчого провадження на підставі заяви особи, яка не мала права на подання такої зави та подальше безпідставне стягнення виконавчого збору призвели до порушення прав позивача.
Ухвалою суду від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою суду від 13.12.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, АТ «Укрсиббанк».
Відповідач не надав відзив на позовну заяву.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за допомогою електронної пошти; судову повістку на ухвалу про відкриття провадження у адміністративній справі отримав 03.12.2019 року.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.
31.05.2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 17 586,78 доларів США, процентів за користування кредитом 2598,47 доларів США, пені за несвоєчасну погашення заборгованості у розмірі 13 822,07 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 8335,33 грн. - по 4167,66 грн. з кожного.
02.08.2018 року до відповідача надійшла заява від стягувача - ПАТ «Укрсиббанк» про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення лише з позивача вказаної у виконавчому листі суми заборгованості. У вказаній заяві стягувачем вказано у якості боржника лише позивача, ОСОБА_2 стягувач не визначив в якості боржника.
02.08.2018 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП 56906977 про стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми заборгованості згідно виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
У вказаній постанові зазначено про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 54 740,85 грн.
16.10.2019 року стягнувач - ПАТ «Укрсиббанк» подав заяву про повернення виконавчого документа.
25.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та вирішено виділити в окреме провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10% - 54 740,85 грн. для подальшого виконання.
25.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 56906977 у розмірі 54 740,85 грн. Виконавчий збір згідно вказаної вище постанови державного виконавця стягнуто лише з позивача; з ОСОБА_2 виконавчий збір не стягнуто відповідачем.
25.10.2019 року державним виконавцем відповідача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60428660 щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 25.10.2019 року. У вказаній постанові вказано в якості боржника лише з позивача; ОСОБА_2 не вказана у даній постанові в якості боржника.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно частин 1 та 2 статті 27 Закону № 1404-VIII (у редакції до 28.08.2018 року): виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Частини 1 та 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції після 28.08.2018 року згідно Закону України від 03.07.2018 року № 2475-VIII) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Таким чином, з 28.08.2018 року виконавчий збір стягується не від суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, а від суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом
Частиною 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Частиною 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження": виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Частина 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження": у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
З аналізу наведених приписів законодавства видно, що частина перша та друга статті 27 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" встановлюють загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем. Разом з тим, ця стаття передбачає винятковий перелік підстав, коли виконавчий збір не стягується. При цьому, частина третя статті 40 зазначеного Закону є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору.
Отже, примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Приписи статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови, за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною платою за відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих документів.
Зазначені обставини свідчать про те, що, в даному випадку, державний виконавець мав законні підстави для стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 10% від суми, що підлягала примусовому стягненню.
Одночасно судом встановлено під час розгляду справи, що виконавчий збір стягнуто лише з позивача згідно з тексту оскаржуваної постанови відповідача; з ОСОБА_2 виконавчий збір відповідачем не стягувався.
Також безпідставним є посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.09.2018 року № 804/8289/16, від 14.05.2018 року № 908/2356/16 та від 15.02.2018 року № 910/1587/13, оскільки ці висновки наведено за наслідками застосування норм Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" в редакції до 28.08.2018 року. Законодавче регулювання справляння виконавчого збору після 28.08.2018 року згідно Закону України від 03.07.2018 року № 2475-VIII зазнало суттєвих змін, що не дозволяє застосовувати наведені скаржником висновки Верховного Суду.
На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги - визнати протиправною та скасувати постанову відповідача, винесену в межах виконавчого провадження ВП № 56906877 від 25.10.2019 року про стягнення виконавчого збору солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Державного бюджету України у розмірі 54 740,85 грн.
Щодо позовної вимоги - визнати протиправною та скасувати постанову відповідача ВП № 60428660 від 25.10.2019 року про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 25.10.2019 року солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 54 740,85 грн., суд зазначає наступне.
25.10.2019 року державним виконавцем відповідача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60428660 щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 25.10.2019 року. У вказаній постанові вказано в якості боржника лише з позивача; ОСОБА_2 не вказана у даній постанові в якості боржника.
Згідно пункту 8 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.
Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним викнавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.
Не пізніше наступного робочого дня з дня погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» , державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору.
Виконання постанови про стягнення виконавчого збору здійснюється за рахунок стягнутих з боржника коштів за умови відсутності заборгованості зі сплати аліментів.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» , якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.
Судом встановлено, що державним виконавцем дотримано вказаних вище положень законодавства України.
Судом відхиляються посилання позивач на те, що довіреність представника стягувача, яка додано до заяви про примусове виконання виконавчого документу, не надавала останньому права на вчинення від імені стягувача будь-яких дій, оскільки до довіреності не було додано договору про надання послуг № 3 від 26.09.2012 року; в свою чергу відкриття виконавчого провадження на підставі заяви особи, яка не мала права на подання такої зави та подальше безпідставне стягнення виконавчого збору призвели до порушення прав позивача, з наступних підстав.
Предметом спору у даній адміністративній справі не є перевірка правомірності винесення відповідачем постанови про відкриття 02.08.2018 року державним виконавцем виконавчого провадження ВП 56906977 про стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми заборгованості згідно виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
Вказана вище постанова державного виконавця відповідача є чинною; адміністративний суд не має юрисдикції стосовно перевірки вказаної вище постанови державного виконавця відповідача.
Суд також відмовляє у задоволенні позовної вимоги - зобов`язати відповідача виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , оскільки вона є похідною від всіх інших заявлених позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.
У відповідності до вимог статті 139 КАС України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили станом на 13.12.2019 року Помічник судді Лісна А.М.

Згідно з оригіналом

Помічник судді Лісна А.М.