Справа № 501/629/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 501/629/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області (вул..В.Шуми,21, м.Чорноморськ, Одеська область, 68004) про визнання протиправними дії та бездіяльність Чорноморського міського відділення ДВС ГТУЮ в Одеській області по виконавчому провадженні ВП №3788509 включно по 2018 рік, зобов`язати скасувати постанови цього відділу по ВП №3788509 від 22.02.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», постанови від 06.06.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України», -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області (вул..В.Шуми,21, м.Чорноморськ, Одеська область, 68004) про визнання протиправними дії та бездіяльність Чорноморського міського відділення ДВС ГТУЮ в Одеській області по виконавчому провадженні ВП №3788509 включно по 2018 рік, зобов`язати скасувати постанови цього відділу по ВП №3788509 від 22.02.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», постанови від 06.06.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України».

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив рішення від 11.04.2013 року у цивільній справі № 501/186/13-ц, яким були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 та з мене було стягнено на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.01.2013 року і до повноліття дитини 07.12.2023 року.

Позивач зазначив, що з листів відповідача за вихідним № 23/3647 від 22.02.2018 року, - № 23/3650 від року, - № 23/3653 від 22.02.2018 року, - № 23/3655 від 22.02.2018 року, - йому стало відомо, що у Чорноморському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження ВП № 3788509.

До вище вказаних листів відповідач надавав копії постанов по ВП № 3788509 від року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користуванні вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії» (по три копії постанов додаються).

Таким чином, позивачу стало відомо про знаходження в провадженні у відповідача виконавчого провадження ВП № 3788509.

Як зазначає позивач у 2018 році він неодноразово звертався до Чорноморського міського відділення Державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області з проханням вирішити питання щодо виконання вище вказаного рішення суду, а саме: надати йому банківські реквізити отримувача (стягувана - ОСОБА_2 ) аліментів з метою своєчасності сплати встановлений судом розмір аліментів щомісячно, так як місце перебування ОСОБА_2 та дитини йому не було відомі, тобто були йому відомі приблизні відомості щодо їх тимчасового перебування та мешкання - на території Російської Федерація, яке з моменту ухваленого рішення суду на цей час є не тимчасовим.

29.12.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, якою він просив надати йому копії документів з виконавчого провадження, та по цей час ця заява залишена без розгляду, тобто позивач не отримав копії належним чином завірені документи з виконавчого провадження, а також і не отримав відповіді від відповідача щодо можливості або неможливості виконання вище вказаної заяви.

З огляду на вищевикладене позивач вважає, що відповідачем відносно направлення мені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №3788509 було проявлено протиправна бездіяльність, так як він по цей час цю постанову не отримував, та не має відомостей про дату відкриття самого виконавчого провадження.

Листом відповідача за вихідним №23/8082 від 06.06.2018 року позивач був повідомлений, що реквізити банківської карти для перерахування аліментів на ім`я стягувана ОСОБА_2 - АТ «Ощадбанк», МФО 328845, ЗКПО НОМЕР_1 . на поповнення рахунку № НОМЕР_2 .

З урахуванням зазначеного позивач вважає, що відповідачем також порушені принципи неупередженості, своєчасності і в повному обсязі виконання вище вказаного рішення суду, так як відповідач допустив протиправну бездіяльність і відносно надання точних реквізитів стягувана, чим фактично на цей час зробив неможливим виконання вище вказаного рішення суду.

Листом відповідача за вихідним №23/8082 від 06.06.2018 року позивач отримав копію постанови від 06. 06.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України», що позивач вважає також протиправними діями, так як це обмеження для нього є недоцільним, так як раніше він працював по контрактам за кордоном, а на цей час також вважає, що доходи, які він можу здобути за цими контрактами - це реальні джерела погашення і заборгованості по аліментам.

Як наслідок, на його думку, відповідачем грубо було порушена стаття 3 Закону України «про виконавче провадження», за вимогами частини 1 якої встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 вересня 2019 року.

Ухвалою від 17 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі таа призначено до судового розгляду на 14 листопада 2019 року.

Представник позивача до судового засідання з`явився, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, жодних заяв чи клопотань не надавав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Так, відповідно до матеріалів справи Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив рішення від 11.04.2013 року у цивільній справі №501/186/13-ц, яким були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 та з мене було стягнено на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.01.2013 року і до повноліття дитини 07.12.2023 року.

Іллічівським міським судом Одеської області 26.04.2013 року було видано виконавчий лист №501/186/13-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на отримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 17.01.2013 року 07.12.2023 року, від усіх видів доходів щомісячно.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції від 07.05.2013 року ВП№37838509 було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа виданого Іллічівським міським судом Одеської області.

09.05.2013 року на адресу ОСОБА_1 було направлено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2013 року для виконання та до відома, винесену на підставі виконавчого листа №2-501 від 26.04.2013 що видав Іллічівський міський суд. Боржнику обов`язково з`явитись 17.05.2013року о 09 год. 00 хв. ВДВС Іллічівського МУЮ.

Позивачем 14.05.2013 року було отримано реквізити для перерахування аліментів про що свідчить акт державного виконавця, позивач власноруч розписався у вказаному акті.

11.02.2015 року позивачем було подано заяву до відповідача в якій вказав що в даний час він офіційно не працевлаштований, аліменти на даний часне виплачує узвязку з ти що, протягом всього часу він не бачить свою доньку, не можу з нею спілкуватись та брати участь в її вихованні. Її незаконно вивезли в Росію, без його згоди та вона живе на території Росії та не має з нею контактів, можливості спілкуватись та бачитись. На даний час позивачу не відомо її місцезнаходження.

Постановою від 22.02.2018 року державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області встановлено, що боржник допустив заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку з чим встановлено боржнику громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованісті зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постановою від 22.02.2018 року державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області встановлено, що боржник допустив заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку з чим встановлено боржнику громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними, своїми властивостями метальними снарядими несмертельної дії до погашення заборгованісті зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постановою від 22.02.2018 року державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області встановлено, що боржник допустив заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку з чим встановлено боржнику громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , обмеження у праві тимчасового обмеження у праві полювання до погашення заборгованісті зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постановою від 06.06.2018 року державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області встановлено, що боржник допустив заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку з чим встановлено боржнику громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованісті зі сплати аліментів у повному обсязі.

Крім того, постановою від 04.12.2018 року ВП №37838509 заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати алмінетів у повному обсязі згідно виконавчого листа №501/186/13-ц, у зв`язку з тим що у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 04.12.2018 року за період з 17.01.2013 року по 30.11.2018 рік в сумі 105852,81 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Постановою від 04.12.2018 року ВП №37838509 заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати алмінетів у повному обсязі згідно виконавчого листа №501/186/13-ц виданого 26.04.2013 року, у зв`язку з тим що у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 04.12.2018 року за період з 17.01.2013 року по 30.11.2018 рік в сумі 105852,81 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Постановою від 04.12.2018 року ВП №37838509 заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати алмінетів у повному обсязі згідно виконавчого листа №501/186/13-ц виданого 26.04.2013 року, у зв`язку з тим що у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 04.12.2018 року за період з 17.01.2013 року по 30.11.2018 рік в сумі 105852,81 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Постановою від 04.12.2018 року ВП №37838509 заступника начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати алмінетів у повному обсязі згідно виконавчого листа №501/186/13-ц виданого 26.04.2013 року, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 04.12.2018 року за період з 17.01.2013 року по 30.11.2018 рік в сумі 105852,81 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Крім того, відповідно до повідомлення від 04.12.2018 року №37838509 ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до розрахунку від 04.11.2019 року АСВП №37838509 у ОСОБА_1 станом на 31.10.2019 року заборгованість зі сплати аліментів складає 133 656,56 грн.

Також судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17.06.2013 року по справі №501/1545/13-ц визнано за ОСОБА_2 право на тимчасові виїзди за межі території України разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м.Одеси без згоди батька ОСОБА_1 до досягнення ОСОБА_3 18-річного віку.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06.09.2018 року по справі №501/1719/18 ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з протиправними діями та бездіяльністю Чорноморського міського відділення ДВС ГТУЮ в Одеській області по виконавчому провадженні ВП №3788509 включно по 2018 рік, зобов`язати скасувати постанови цього відділу по ВП №3788509 від 22.02.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», постанови від 06.06.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України», позивач звернувся з даним позовом.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 2 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні (пункт 3 частини першої статті 10 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 14 Закону № 1404 визначено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої, другої статті 15 Закону № 1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Права та обов`язки виконавців, передбачені статтею 18 Закону № 1404-VIII. Зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, зокрема, є обов`язковість рішень суду.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, необхідно розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей статті 6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України заява №46144/99, Іммобільяре Саффі проти Італії заява № 22774/93, Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дії та бездіяльність Чорноморського міського відділення ДВС ГТУЮ в Одеській області по виконавчому провадженні ВП №3788509 включно по 2018 рік суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вказаних вимог, оскільки виконавцем були вчинені всі необхідні дії, що передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», для примусового виконання виконавчого листа виданого Іллічівським міським судом Одеської області, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження (а.с.84-155).

Також відповідно до позовної заяви, позивач зазначає, що про існування виконавчого провадження йому стало відомо тільки з листів відповідача від 22.02.2018 року.

Щодо скасування постанови Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області по виконавчому провадженні №3788509 від 22.02.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії» суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить вмотивовані постанови.

Однак суд вважає що постанови по виконавчому провадженні №3788509 від 22.02.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання» не було вмотивовано, оскільки у позивача відсутні транспортні засоби (що підтверджується відповідю ГУМВС України в Одеській області від 01.10.2014 року №76), а також не було встановлено наявності у позивача вогнепальної мисливської, пневматичної та вихолощеної зброєї, пристроі вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Таким чином, на думку суду, вказані постанови не обґрунтовані та вони не несуть для позивача обмежень, які б могли спонукати позвача для погашення наявної заборгованості зі сплати аліментів.

Щодо позовних вимог в частині скасування постанови від 06.06.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України» суд вважає, що зазначена постанова винесена державним виконавцем правомірно та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Так, на думку суду, вказана постанова є небхідним заходом задля забезпечення виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01.04.2013 року, оскільки у позивача наявна заборгованість у розмірі 133656,56 грн.

В позовній заяві посилається на те, що вказана постанова обмежує його конституційне право на працю, однак судом встановлено, що позивач на протязі 2013-2018 рр. офіційно не працевлаштувався та відсутні докази щодо намагання ОСОБА_1 працевлаштуватись.

Під час розгляду справи судом неодноразово надавалась можливість позивачу та його представнику падати до докази того, що позивач здійснював раніше чи здійснює тепер працевлаштування за кордоном, в тому числі й через відповідна агенції в України.

При цьому, суд виходив з положень ст.1 Протоколу №4 до ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та її основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої України взяла на себе зобов`язання не виностити рішень щодо обмеження свободи особи, лише на тій підставі, що вона не можне сплатити борг чи виконати будь-яке інше договірне зобов`язання. Ключовим моментом у цій статті є те, що особа не може погасити заборгованість без повжних причин, хоча має на це можливість.

Позивачем надано докази того, що він не має постійної роботи за спеціальністю в Україні, не має достатніх інших джерел доходу, які б надавили йому можливість утримувати себе, свого батька-пенсіонера та виконувати у повному обсязі обов`язки щодо сплати аліментів на дитину за рішенням суду.

Разом з тим, під час розгляду справи, судом отримана інформація про внесення до ЄДР 16.08.2019 року запису про порушеня кримінального провадження №0000630 за фактом можливого вчинення позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Відповідно до наданої позивачем відповідді Слідчого управління Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одесткій області від 18.11.2019 року провадження по вказаному кримінальному провадженні триває, жодній особі не повідомлено про підозру, однак, позивача разом з адвокатом було запрошено для дачі пояснень за фактом несплати аліментів на неповнолітню дитину.

Таким чином, скасування судом постанови державного виконавця про обмеження виїзду позивачу за межі території України (навіть на невеликий строк) може призвести до неможливості здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000630, а це є неприпустимим.

Таким чином суд погоджується, що вказана постанова необхідним засобом для того, щоб ОСОБА_1 не мав можливості уникнути від виконання зобов`язань по слаті аліментів неповнолітній дитині заборгованість по яких станом на 30.11.2018 року складає значну суму 133656,56 грн.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Скасувати постанови Чорноморського міського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області по виконавчому провадженні №3788509 від 22.02.2018 року «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та вихолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії».

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний суддею 11.12.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.