Справа № 826/14088/15
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року (розглянута у порядку письмового провадження, м.Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі- відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оприлюдненого 10 липня 2015 року на веб-порталі Департаменту у вигляді електронної таблиці, яким нерухоме майно, на яке ОСОБА_1 набула право власності на підставі договорів купівлі-продажу від 24 січня 2014 року, розташованих на земельних ділянках за адресами: м. Київ, вул. Щорса, 15, корп. 3, та вул. Патріса Лумумби, 19 , підлягає примусовому демонтажу;

- заборонити Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймати управлінські рішення щодо нерухомого майна ОСОБА_1 , розміщених на земельних ділянках за адресами: м. Київ, вул. Щорса, 15, корп. 3, та вул. Патріса Лумумби, 19 , пов`язаних з позбавленням ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно чи обмеженням у його здійсненні.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13.12.2018 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, з вказівкою щодо перевірки спірних об`єктів на предмет їх віднесення до об`єктів нерухомості.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року у задовллен іпозову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що рішенням Печерської районної в м. Києві ради від 18 жовтня 2007 року за № 6 (п. 10) за актом приймання-передачі згідно договору оренди земельної ділянки від 21 грудня 2007 року ОСОБА_1 , передано в оренду земельну ділянку з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Щорса, 15, корпус 3 у Печерському районі міста Києва ; розмір - 420 кв. м, в тому числі під МАФ кіоск 20 кв. м.; цільове призначення - для розміщення та експлуатації малої архітектурної форми; кадастровий номер - 8 000 000 000 79.033. До обов`язку орендаря згідно розділу 8 договору використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення строком на один рік.

На виконання умов договору актом приймання-передачі від 21 грудня 2007 року Печерською районною у місті Києві радою передано ОСОБА_1 земельну ділянку з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації малої архітектурної форми.

Як слідує з наданих матеріалів, 14 жовтня 2014 року та 29 жовтня 2014 року посадовою особою Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) проведено перевірку правомірності встановлення (розміщення) тимчасових споруд за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, 19 та м. Київ, вул. Щорса, 15/3, за наслідками яких винесено приписи № 1412232, 1412633, якими запропоновано надати проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасових споруд, а, у разі відсутності проектно-дозвільної документації - демонтувати тимчасові споруди власними силами протягом 7 робочих днів, відновити благоустрій. У разі невиконання припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства.

10 липня 2015 року на офіційному веб-порталі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оприлюднено графік проведення демонтажів незаконних МАФ та ТС станом на 10 липня 2015 року, серед яких споруда, яка знаходиться за адресою м. Київ, вул. Лумумби Патріса, 19 та споруда, яка знаходиться за адресою м. Київ, вул. Щорса, 15/3.

Вважаючи, що відповідачем 1 перевищено владні повноваження та протиправно прийняті та оприлюднені електронні таблиці, позивач звернувся до суду за захистом, на його думку, свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначені повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно вказівки Верховного Суду в постанові від 13.12.2018, задля встановлення факту порушення права позивача, суду необхідно встановити, чи є спірні об`єкти об`єктами нерухомості.

Так, згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2014 № 16691228 Позивачу належить нежитлове торгове приміщення будівлі літери «А» за адресою м. Київ, вулиця Щорса, 15, корпус 3, площею 19,1 кв.м.

Згідно наданого позивачем технічного паспорту № 478 -А на вказаний об`єкт (додаток «Журнал зовнішніх обмірів») площа спірного об`єкту зазначена 20,6 кв.м., із зазначенням у стр. 2 найменування об`єкту «Павільйон». Також, зазначено дату будівництва - 2009 рік. Також, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2014 № 16565233 Позивачу також належить нежитлове торгове приміщення будівлі літери «А» за адресою м. Київ, вулиця Лумумби Патріса,19, площею 17,2 кв.м.

Згідно технічного паспорту № 477-А на вказаний об`єкт (додаток «Журнал зовнішніх обмірів») площа спірного об`єкту зазначена 18,2 кв.м., із зазначенням у стр. 2 найменування об`єкту «Павільйон». Зазначено дату будівництва 2009 рік.

Колегія суддів не приймає вказані паспорти в якості доказів, які можуть, підтвердити віднесення спірних об`єктів до капітальних споруд, враховуючи те, що самостійно вказані паспорти без прив`язки до місцевості (адрес) не підтверджують наявність у спірних об`єктах статусу капітальних споруд. Крім того, в цих документах відсутній обов`язковий реквізит, а саме дата виготовлення таких паспортів.

Поміж тим, звертає увагу, що для визначення у спірних об`єктів статусу нерухомого майна, як то вказав Верховний Суд, необхідно перш за все, ідентифікувати спірні об`єкти на місцевості, визначити які саме об`єкти суд має перевірити правовими засобами.

У зв`язку з цим, вказує наступне.

Відповідно до приписів Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища ВО КМР (КМДА) від 14.10.2014 № 1412232 та від 29.10.2014 № 1412633 здійснено перевірку об`єктів благоустрою за адресами: м. Київ, вул. Щорса, 15, корп. 3, та вул. Патріса Лумумби, 19.

Щодо посилання позивача на те, що відповідачем здійснена перевірка та опублікована інформація у формі таблиць не об`єктів благоустрою, а стосовно її нерухомого майна, чим порушеного її право, колегія суддів зазначає наступне.

Так, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про питання присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві» від 25.06.2011 р. № 1094 було затверджено Тимчасовий порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві (далі - Порядок).

Вказаний порядок прийнятий відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 559 «Про містобудівний кадастр» та встановлює на території міста єдиний функціональний механізм надання поштових адрес, закріплює основні принципи ведення єдиного реєстру адрес міста Києва (далі - єдиний перелік адрес).

Пунктом 1.2 зазначено, що Порядок діє на території міста Києва і є обов`язковим для виконання всіма розташованими на території міста Києва органами державної влади, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, фізичними та юридичними особами.

Ведення єдиного реєстру адрес здійснює Головне управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - п. 1.3. Порядку.

Відповідно до п. 1.6. Порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна здійснюється шляхом видання розпоряджень районних в місті Києві державних адміністрацій або наказів Головного управління містобудування та архітектури з подальшим їх внесенням до єдиного реєстру адрес.

Пунктом 1.7 Порядку зазначено, що розгляд питань присвоєння поштових адрес здійснюється за клопотаннями заявників в установленому порядку.

Відповідно до п. 1.8. Порядку поштові адреси не присвоюються спорудам, які встановлені тимчасово без улаштування фундаменту, в тому числі пересувним та тимчасовим спорудам торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малим архітектурним формам, а також наступним об`єктам нерухомого майна:

об`єктам незавершеного капітального будівництва (можливе присвоєння будівельного адресу в установленому порядку);

приміщенням службового, допоміжного та технічного призначення, розташованим у житлових та нежитлових будинках, інженерним мережам;

об`єктам, які відносяться до самочинного будівництва (можливе присвоєння тимчасової адреси земельної ділянки в установленому порядку).

Пунктом 2.4. Порядку зазначено, що присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, жилим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам, гаражним, садовим, дачним кооперативам (товариствам) здійснюється шляхом видання розпорядження відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Заявники подають клопотання в режимі єдиного вікна до дозвільного центру відповідної районної в місті Києві державної адміністрації.

Присвоєння поштових адрес іншим об`єктам нерухомого майна здійснюється шляхом видання відповідного наказу Головного управління містобудування та архітектури. Заявники подають клопотання в режимі єдиного вікна до Головного управління містобудування та архітектури через міський дозвільний центр.

Відповідно до п. 2.5. Порядку, до заяви про присвоєння поштової адреси додаються такі документи:

завірена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку чи право користування земельною ділянкою (при необхідності);

для фізичної особи - копія паспорта;

для юридичної особи та фізичної особи - підприємця - копія виписки з Єдиного державного реєстру;

копія правовстановлюючого документа на об`єкт нерухомого майна або сертифікат відповідності (для новозбудованих об`єктів);

довідка Головного управління економіки та інвестицій про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (для новозбудованих об`єктів);

копія технічного паспорта об`єкта нерухомого майна, виготовленого БТІ.

Відповідно до п. 2.10. вказаного Порядку, Адреса вважається присвоєною з моменту внесення її до єдиного реєстру. Витяг з єдиного реєстру адрес протягом 2 робочих днів направляється заявникові через відповідний дозвільний центр, відповідній районній в місті Києві державній адміністрації, державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Київській міській дирекції українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», БТІ та оприлюднюється на офіційному сайті Головного управління містобудування та архітектури.

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують надання приміщенням позивача придбаних згідно договору купівлі - продажу нежилого приміщення від 24.01.2014 року, № 44 та згідно договору купівлі - продажу нежилого приміщення від 24.01.2014 № 43 адресів Головним управлінням містобудування та архітектури відповідно до вимог законодавства. У зв`язку з цим неможливо ідентифікувати на місцевості місцезнаходження майна Позивача та встановити, що рішення на які посилаються сторони були прийняті щодо майна позивача.

Не надає можливості ідентифікувати майно позивача і договір оренди земельної ділянки (не зважаючи на закінчення його дії), де об`єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Щорса, 15, корпус 3 у Печерському районі м. Києва ;

- розмір - 42,0 (сорок два) кв. м, в тому числі під МАФ - кіоск. 20, (двадцять) кв. м.;

- цільове призначення - для розміщення та експлуатації малої архітектурної форми.

Ураховуючи вказані обставини, визначення місцезнаходження майна позивача з наданих сторонами доказів та, відповідно, його зв`язок з прийнятими відповідачем рішеннями є неможливим.

Тобто, відсутній об`єкт, щодо якого необхідно здійснити дослідження на предмет встановлення його капітальності та віднесення його до об`єкту нерухомості, як то вказано касаційним судом. Більше того, вказані обставини свідчать про відсутність доказів на підтвердження порушеного права позивача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи наведені обставини, позиції сторін під час дослідження обставин справи, виконати вимоги Верховного Суду щодо перевірки об`єктів позивача на предмет віднесення їх до об`єктів нерухомості не вдається можливим.

Щодо посилання позивача про відсутність у відповідача повноважень щодо здійснення перевірки об`єктів благоустрою, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктами 2.1. та 2.2. статуту комунального підприємства «Київблагоустрій», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 21.02.2007 №167, є юридичною особою, здійснює свою господарську діяльність на засадах повної самостійності, діє на принципах повного господарського розрахунку, веде бухгалтерський облік, статистичну звітність у порядку, встановленому законодавством України, набуває майнових та особистих немайнових прав, несе відповідні обов`язки, укладає угоди (договори, контракти) з юридичними та фізичними особами як в Україні, так і за її межами у встановленому законодавством порядку, виступає позивачем та відповідачем у суді, господарському та третейському суді від свого імені, має закріплене майно, поточний та інші рахунки в установах банків, казначейства, печатки з власним найменуванням, штампи, затверджені в установленому порядку, фірмовий знак чи знак обслуговування, бланки з власними реквізитами та інші атрибути.

Також, відповідно до положень пунктів 3.1. та 3.2. статуту комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 21.02.2007 №167 підприємство створено з метою, здійснення заходів, які забезпечують дотримання юридичними та фізичними особами правил благоустрою у м. Києві, в тому числі, шляхом внесення приписів та складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 Положення про головного інспектора та інспекторів з благоустрою міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23.10.2013 N 246/9734 головний інспектор та інспектор з благоустрою міста Києва - посадові особи управління контролю за благоустроєм міста Києва Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), інспектори районних в місті Києві відділів контролю за благоустроєм, інспектори КП «Київблагоустрій» наділені повноваженнями із здійснення контролю за станом благоустрою населеного пункту, виконанням Правил благоустрою міста Києва, а також притягнення винних до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою.

Згідно п. 4. Положення головний інспектор та інспектор з благоустрою міста Києва мають право: проводити рейди та перевірки територій та об`єктів міста Києва щодо стану їх благоустрою і додержання підприємствами, установами, організаціями, громадянами законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Таким чином, з урахуванням вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил благоустрою міста Києва, Положення про Департамент вбачається, що Департамент наділений повноваженнями у сфері контролю за дотриманням норм чинного законодавства у сфері благоустрою.

Крім того, Правилами благоустрою міста Києва (розділ 13) передбачено порядок проведення контролю, а саме складання припису при виявленні можливих порушень (п. 20.2.1), а у разі невиконання вимог припису, надання доручення Департаментом підпорядкованим підприємствам на проведення демонтажу (п. 13.3.3 Правил благоустрою міста Києва, п.6 Положення про Департамент).

Окрім зазначеного, колегія суддів зазначає, що Таблиця, яка міститься на веб-порталі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) не є рішенням суб`єкта владних повноважень про демонтаж (в розумінні статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України), оскільки носить виключно інформаційний характер, з метою повідомлення суб`єктів підприємницької діяльності та населення про існування можливості прийняття рішення про демонтаж того чи іншого елементу благоустрою. Навпаки вказана таблиця додатково інформує суб`єктів, власників тимчасових споруд (МАФів).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що розміщення електронних таблиць ніяким чином не порушує право позивача, враховуючи те, що по - перше відсутній зв`язок з майном позивача, а по-друге, як було зазначено вище, вказані таблиці не є рішенням СВП в розумінні положень КАС України.

Щодо наданих позивачем в якості доказів копій рішень в рамках господарської справи № 40/208-3/91 18.05.2015, колегія суддів зазначає наступне.

Так, вони не мають відношення до даної справи, у зв`язку з встановленою раніше неможливістю ідентифікації об`єктів власності позивача.

Також, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд враховує висновки Вищого адміністративного суду України, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

У рішеннях Вищого адміністративного суду України у адміністративних справах №№ К/800/54391/15, К/800/18085/16, К/800/12399/16, № 61-16564св18 Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у аналогічних спорах до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та КП «Київблагоустрій» було встановлено наступне.

«За приписами статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку, що відповідачем здійснено демонтаж малої архітектурної форми, а не нерухомого майна, оскільки демонтована споруда переміщена без її знецінення та зміни. Крім того, вказано, що поштова адреса Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) спірному нерухомому майну не присвоювалась».

У постанові № 61-16564св18 від 05.10.2018 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду наголошував на необхідності ідентифікації споруди зазначеної в приписі.

У вказаних рішеннях було зазначено, що Позивачем на підтвердження права власності на будівлю, не було надано визначених законом доказів присвоєння поштової адреси приміщенню, права володіння/користування земельною ділянкою, де знаходиться спірне приміщення, доказів того, що оскаржувані дії (складання припису, надання доручення на демонтаж) стосувались саме майна Позивача у зв`язку з неможливістю ідентифікувати спірний об`єкт на місцевості.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Як встановлено судом першої інстанції, щодо об`єктів позивача не приймалося рішення про присвоювання адрес, у зв`язку з чим не можливо ототожнити, що об`єкти зазначені в таблицях на сайті відповідача, приписах та дорученні є одними і тими ж, які належать позивачу.

Не довів позивач цю обставину і й іншими доказами.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушеного права позивача рішеннями відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Варто додатково зазначити, що згідно з загальнодоступною інформацією - даними Google Map за адресою: вул. Щорса, 15, корпус 3 знаходиться багатоповерховий житловий будинок; за адресою: вул. Патріса Лумумби, 19 гуртожиток.

Вказане додатково спростовує твердження позивача, що за вказаними адресами знаходяться нежитлові приміщення позивача.

При вирішенні даної справи колегія суддів враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з відсутністю порушеного права позивача.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 20 листопада 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль