Справа № 644/7500/19
Суддя: Бондарєва І. В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 644/7500/19
Провадження № 2-а/645/194/19

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2019 року м.Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бондарєвої І.В.,
за участі секретаря судових засідань Проневич Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону №2 УПП у Харківській області Єловенко Миколи Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського УПП у Харківській області Єловенко М.В. від 07.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.09.2019 р. відповідачем була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.8.5.1 ПДР України, а саме зупинку на місці, позначеному дорожньою розміткою 1.30 (місце стоянки ТЗ, які перевозять осіб з інвалідністю, чи на яких установлено розпізнавальний знак «водій з інвалідністю». Зазначив, що фактично він є особою з інвалідністю, але не оформив документів на інвалідність. Крім того, позивач є пенсіонером за віком.
В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та пояснив суду, що наразі він почав оформлення інвалідності.
Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не мав посвідчення інваліда та не почав процедуру оформлення; адміністративне стягнення накладено ним у мінімальному розмірі.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно п..8.5.1 Правил Дорожнього руху України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.
Горизонтальна розмітка 1.30 має таке значення: позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю»;
Частиною 5 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за Зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".
Санкція даної норми передбачає накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2019 року поліцейським УПП у Харківській області Єловенко М.В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн.
Згідно пояснень позивача, він дійсно здійснив зупинку транспортного засобу за адресою: м.Харків, пр..Московський, 274, у місці, позначеному дорожньою розміткою 1.30, не маючи офіційного, виданого у встановленому законом порядку документу про наявність у нього інвалідності.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи, що позивач не оспорює факт зупинки його транспортного засобу на місці,позначеному дорожньою розміткою 1.30, та факт відсутності у нього офіційного, виданого у встановленому законом порядку документу про наявність у нього інвалідності, враховуючи, що стягнення накладено у межах мінімальної санкції, яка передбачає відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, суд вважає оскаржувану постанову правомірною, ухваленою відповідно до положень КУпАП, тому підстави для її скасування відсутні.
За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 19, 73-77, 122, 139, 143, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону №2 УПП у Харківській області Єловенко Миколи Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: