Справа № 804/27/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 804/27/17
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018р. у справі №804/27/17
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь»
до: про:Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

03.01.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь» (далі ТОВ «Сталь») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень / а.с. 5-18 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2017р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/27/17 та справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні /а.с. 2 том 1/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові /а.с. 5-18 том 1/ на те , що посадовими особами відповідач було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Сталь» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 28.08.2007р. по 30.06.2016р., за результатами якої складено акт перевірки № 192/28-01-14-35394737 від 21.11.2016р., у якому посадовими особами відповідача за результатами перевірки зроблено висновок про порушення підприємством певних норм Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у загальному розмірі на 6287612 грн., заниження податку на додану вартість (далі ПДВ) у загальному розмірі на 3509386 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2016р. на загальну суму 2314 грн., завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 402990 за червень 2016р. Такий висновок зроблено з огляду на те, що на думку відповідача, в ході проведення перевірки встановлено нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Мрія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Агроперспектива», ПП «Господарагро», ТОВ «Оптбізнесгруп», ПП «Новий Сервіс», ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія» по придбанню товарів (робіт та послуг), які фактично являються товарами невідомого походження, так як відсутнє їх придбання у ланцюгах постачання, що підтверджується зібраною відповідачем податковою інформацією цих контрагентів-позивача, відповідно до якої, щодо цих контрагентів, встановлено відсутність основних фондів, незначну чисельність персоналу, невідповідність номенклатури придбаного товару та проданого у подальшому, при цьому, вказані підприємства не є виробниками реалізованої позивачу продукції. За результатами перевірки 20.12.2016 р. на підстав податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення: - № , яким визначено податкове зобов`язання з ПДВ у загальному розмірі 5264079грн.; - № , яким визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 9484474,5 грн.; - № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 402990грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 100747,5 грн.; - № , яким зменшено від`ємне значення суми ПДВ на 2314 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 231,4 грн.. Позивач вважає висновки відповідача за результатами перевірки та прийняте ним рішення необґрунтованими та безпідставними, оскільки висновки податкового органу про відсутність реального здійснення господарських операцій з ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Мрія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Агроперспектива», ПП «Господарагро», ТОВ «Оптбізнесгруп», ПП «Новий Сервіс», ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія» є помилковими, оскільки під час перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з цими контрагентами, які були зареєстровані як платники ПДВ, та подальше використання позивачем отриманих від цих контрагентів товарів, робіт та послуг у власній господарській діяльності, що надавало підприємству право на формування податкової звітності у відповідних звітних періодах з урахуванням сум ПДВ, які були сплачені у вартості товарів, робіт та послуг отриманих від цих контрагентів, тому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № та № від 20.12.2016р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2017р. у справі №804/27/17, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017р. / а.с. 94-97 том 5/ адміністративний позов ТОВ «Сталь» задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №, №, № та № від 20.12.2016р. / а.с. 46-51 том 5/.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017р. у справі №804/27/17 ( занесена до журналу судового засідання) здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача у справі Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної податкової служби, правонаступником Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби / а.с. 90-91 том 5/.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі №804/27/17 касаційну скаргу відповідача задоволено, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2017р. та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017р. у справі №804/27/17 скасовані, справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд / а.с.155-164 том 5/.

Матеріали адміністративної справи №804/27/17 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 12.07.2018р. / а.с. 3 том 6/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018р. . у справі №804/27/17) здійснено заміну відповідача у справі - Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, належним відповідачем Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФС) / а.с. 12 том 6/.

З матеріалів цієї адміністративної справи вбачається, що позивачем після повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції постановою Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі №804/27/17, позовні вимоги у цій справі не змінювались та не доповнювались.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018р. у справі №804/27/17 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення №, №, № та № від 20.12.2016р.. (суддя Букіна Л.Є.) /а.с. 168-172 том 6/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, яка була зареєстрована судом першої інстанції 17.12.2018р./ а.с. 179-187 том 6/, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019р. у справі №804/27/17 апеляційну скаргу було повернуто заявнику на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169, та ч. 2,6,7 ст. 298 КАС України / а.с. 202 том 6/.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 05.11.2018р. повторно подав апеляційну скаргу /а.с. 206-210 том 6/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її рішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 05.11.2018р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Адміністративна справа №804/27/17, разом з вищезазначеною апеляційною скаргою, надійшли до суду апеляційної інстанції 23.10.2019р. / а.с. 205 том 6/

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019р. у справі №804/27/17 Офісу ВПП ДФС поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу ВПП ДФС рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018р. у справі №804/27/17/ а.с. 227-228 том 6/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 16-00 годин 03.12.2019р. / а.с. 229 том 6/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи /а.с. 230-234 том 6/.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 235-243 том 6/, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 05.11.2018р. у даній справі залишити без змін.

У судовому засіданні:

- представники відповідача підтримали доводи викладені у апеляційній скарзі та просили суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 05.11.2018р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову через його необґрунтованість та безпідставність;

- представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 05.11.2018р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що ТОВ «Сталь», , зареєстровано як юридична особа 28.08.2007р., підприємство є платником податків, у тому числі ПДВ, та перебуває на податковому обліку у відповідача у справі, основний вид діяльності підприємства неспеціалізована оптова торгівля / а.с. 225-241 том 1/.

У період з 29.08.2016р. по 14.11.2016р. (перевірку було зупинено на 10 робочих днів, та термін перевірки 25.10.2016р. продовжувався на 15 робочих днів відповідними наказами податкового органу) фахівцями відповідача було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Сталь» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 28.08.2007р. по 30.06.2016р., за результатами якої складено акт перевірки № 192/28-01-14-35394737 від 21.11.2016р. (даліакт перевірки).

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 19-179 том 1/ посадовими особами відповідача за результатами перевірки зроблено висновок про порушення позивачем п.п.135.1, 135.2, 135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137, п.138.2, 138.8, п.п.138.10.3, 138.10.5 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.153.1.4 п.153.1 ст.153, п.44.1 ст. 44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.139.2.1 п.139.2 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у загальному розмірі на 6287612 грн. та заниження від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 1 півріччя 2016р. на загальну суму 1142894 грн., а порушення позивачем п.198.1, 198.2, 198.6 ст.198, абз.9 п.201.10 ст.201, з урахуванням п.41 підрозділу 2 розділу ХХ, Податкового кодексу України призвели до заниження податку на додану вартість (далі ПДВ) у загальному розмірі на 3509386 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2016р. на загальну суму 2314 грн., завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 402990 за червень 2016р..

За результатами перевірки, на підставі вищезазначеного акту перевірки № 192/28-01-14-35394737 від 21.11.2016р. , відповідачем 20.12.2016 р. було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким визначено податкове зобов`язання з ПДВ у загальному розмірі 5264079грн. / а.с. 216 том 1/;

- № , яким визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 9484474,5 грн. / а.с. 218 том 1/;

- № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 402990грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 100747,5 грн. / а.с. 220 том 1/;

- № , яким зменшено від`ємне значення суми ПДВ на 2314 грн. (червень 2016р.) та застосовано штрафні санкції у розмірі 231,4 грн. / а.с. 222 том 1/.

Висновки відповідача за результатами перевірки та прийняті відповідачем за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення №, №, № та № від 20.12.2016р. були оскаржені позивачем в порядку адміністративного оскарження, але скарги позивача була залишені без задоволення, а прийняття відповідачем податкові повідомлення-рішення залишені без змін / а.с. 180-215 том 1/, що і обумовило звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом за захистом порушеного права.

З наданої суду ксерокопії акту перевірки / а.с. 19-179 том 1/ вбачається, що висновок про порушення підприємством (позивачем у справі) норм чинного Податкового кодексу України, яке призвело до призвело до заниження податку на прибуток у загальному розмірі на 6287612 грн., заниження ПДВ у загальному розмірі на 3509386 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного період, зроблено з огляду на те, що на думку відповідача, в ході проведення перевірки встановлено нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Мрія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Агроперспектива», ПП «Господарагро», ТОВ «Оптбізнесгруп», ПП «Новий Сервіс», ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія» по придбанню товарів (робіт та послуг), які фактично являються товарами невідомого походження, так як відсутнє їх придбання у ланцюгах постачання, що підтверджується зібраною відповідачем податковою інформацією цих контрагентів-позивача, відповідно до якої щодо цих контрагентів встановлено відсутність основних фондів, незначну чисельність персоналу, невідповідність номенклатури придбаного товару та проданого у подальшому, при цьому, вказані підприємства не є виробниками реалізованої позивачу продукції.

Так під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено, та підтверджено апеляційним судом, що: протягом перевіряємого періоду внаслідок укладених фінансово-господарських договорів позивач у справі мав господарські взаємовідносини з контрагентами ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Мрія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Агроперспектива», ПП «Господарагро», ТОВ «Оптбізнесгруп», ПП «Новий Сервіс», ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія», при цьому необхідно зазначити, що предметом договорів, які були укладені позивачем у справі з контрагентами - ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Мрія», ПП «Господарагро», було придбання позивачем насіння соняшнику, а з ПП «Новий Сервіс» позивачем було укладено договір на поставку багатофунціонального пристрою Cаnon i-SENSYSMF5980DW, і ці господарські зобов`язання виконані сторонами у повному обсязі, а саме контрагентами позивача поставлено у визначені умовами договорів строки визначений договорами товар, а позивачем у повному обсязі сплачена вартість цього товару у безготівковій формі, та позивачем у справі, використано отриманий від контрагентів - ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Мрія», ПП «Господарагро», товар - насіння соняшнику, у подальшому у власній господарській діяльності шляхом подальшої реалізації на адресу ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» для переробки на олію соняшникову, а отриманий від ПП «Новий Сервіс» багатофунціональний пристрій Cаnon i-SENSYSMF5980DW використовується у офісі підприємства, усі контрагенти позивача під час укладання договорів з позивачем та під час виконання сторонами своїх зобов`язань за цим правочином був у встановлений чинним законодавством спосіб зареєстровані у якості юридичних осіб та платників податків, у тому числі ПДВ, при цьому позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу відповідачу у справі, та суду під час судового розгляду даної адміністративної справи, усі первинні документи за вищезазначеними господарськими зобов`язаннями (правочинами), які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, які засвідчують факт виконання певних господарських операцій, і є підставою для ведення бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності, та які, у свою чергу, також свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цими договорами і використання отриманих позивачем товарів та робіт (послуг) у власній господарський діяльності позивача, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи /а.с. 3-249 том 2, а.с. 1-42,67-104,123-250 том 3, а.с. 1-170,193-250 том 4, а.с. 13-31 том 5/.

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з огляду на складений відповідачем акт перевірки позивача викладені у цьому акті обставини щодо порушень ТОВ «Сталь» податкового законодавства зроблені податковим органом лише на підставі аналізу зібраної податкової інформації щодо контрагентів позивача або з огляду на не можливість проведення звірки контрагентів позивача, але така інформація та акти не є підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами і підприємство не може автоматично бути правопорушником лише на тій лише підставі, що його контрагентів не вдалось перевірити, або ними були допущені певні порушення через отримання податковим органом податкової інформації, у якій містяться висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись тощо, оскільки навіть наявність такої інформації не звільняє такий податковий орган від виконання покладеного на нього нормами закону обов`язку щодо самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону, і зібрана податкова інформація щодо контрагента певного суб`єкта господарювання, у даному випадку позивача у справі, не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Щодо посилань відповідача про нереальність здійснення господарських операцій позивача з ФГ «Золоте Руно і К`Є, яке підтверджується відомостями акту перевірки проведеної Полтавською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області відносно ФГ «Золоте Руно і К», які викладені у акті перевірки № 268/22/35323624 від 13.08.2014, у ході проведення якої, останнім не надано документального підтвердження на запит податкового органу по взаєморозрахункам з ПП «Іванівське», ТОВ «Біолідер», ТОВ «Лідер-Снек» ТОВ «Катеринопільський елеватор», ТОВ «Сталь», та не встановлено наявність у ФГ «Золоте руно 2013» земельних ділянок (власних та орендованих) та відсутність у такого суб`єкта господарювання зерносховищ для зберігання врожаю, але такі висновки відповідача не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що їм була надана оцінка під час розгляду судом справи № 804/6356/16, у якій Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято постанову 20.10.2016, яка набрала законної сили 02.03.2017р. /а.с. 183-192 том 4/, у якій судом зроблено висновок щодо безпідставності таких тверджень податкового органу.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Сукупний аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством, тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Також статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, при цьому вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Отже, колегія суддів вважає, шо факт реальності придбання позивачем протягом перевіряємого періоду товарів (послуг) у контрагентів - ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Мрія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Агроперспектива», ПП «Господарагро», ТОВ «Оптбізнесгруп», ПП «Новий Сервіс», ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія», підтверджується вищенаведеними первинними документами, копії яких були досліджені судом та долучені до матеріалів справи /а.с. 3-249 том 2, а.с. 1-42,67-104,123-250 том 3, а.с. 1-170,193-250 том 4, а.с. 13-31 том 5/, які також є належним підтвердження реального характеру спірних операцій, оскільки спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків позивача у справі.

Аналіз норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства дає можливість зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобов`язаннях, при цьому це стосується і податкових зобов`язань, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару (отриманні послуги) покупець зобов`язаний сплатити вартість товару (послуги) продавцю, до складу якої входить ПДВ, а продавець зобов`язаний внести цю суму ПДВ до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару (послуги) цього обов`язку саме на нього за це покладається відповідальність, і на покупця товару (послуги), який є платником податку, нормами чинного законодавства не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) у даному випадку, що свідчить про те, що несплата продавцем товару (послуги) ПДВ до бюджету в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем товару (послуги).

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з основним видом господарської діяльності позивача, колегія суддів робить висновок про те, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Мрія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Агроперспектива», ПП «Господарагро», ТОВ «Оптбізнесгруп», ПП «Новий Сервіс», ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія», у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, оскільки у даному випадку для позивача у справі визначальним є саме факт отримання від цих контрагентів товарів (робіт, послуг), перелік (кількість, якість, вартість) яких визначених умовами укладених господарських договорів, і подальше використання цих робіт, послуг та товарів у власній господарській діяльності, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а ці обставини у свою чергу свідчать про наявність в таких діях суб`єкта господарювання позивача у справі, ділової мети одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності, і при цьому позивач не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості відслідковувати дотримання контрагентом вимог чинного законодавства України.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищенаведена правова позиція стосовно розв`язання спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який під час розгляду справи «БУЛВЕС» АД проти Болгарії ( заява №3991/03) у рішенні від 22.01.2009р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідки невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, та сплачувати пеню, оскільки такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

З урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду даної справи та підтверджені належними письмовими доказами, колегія суддів вважає, що податковим органом зроблено безпідставний та неправомірний висновок щодо нереальності проведених позивачем господарських операцій з ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Мрія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Агроперспектива», ПП «Господарагро», ТОВ «Оптбізнесгруп», ПП «Новий Сервіс», ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія», що призвело до заниження податку на прибуток у загальному розмірі на 6287612 грн., заниження від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 1 півріччя 2016р. на загальну суму 1142894 грн., заниження у загальному розмірі на 3509386 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2016р. на загальну суму 2314 грн., завищення суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 402990 за червень 2016р.

З огляду на вищевказане, та приймаючи до уваги положення чинного на момент виникнення спірних правовідносин податкового законодавства, зокрема п.п.135.1, 135.2, 135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137, п.138.2, 138.8, п.п.138.10.3, 138.10.5 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.153.1.4 п.153.1 ст.153, п.44.1 ст. 44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.139.2.1 п.139.2 ст.139п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач у справі мав усі визначені чинним законодавством підстави для визначення об`єкту оподаткування податком на прибуток та формування податкового кредиту у відповідні звітні періоду з урахуванням результатів фінансово-господарської діяльності з контрагентами контрагентів - операцій з ТОВ «Б.Б.Д», ТОВ «Мрія», ТОВ «Трейд-Інвест-Агро», ТОВ «Агроперспектива», ПП «Господарагро», ТОВ «Оптбізнесгруп», ПП «Новий Сервіс», ФГ «Золоте руно і К», ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія», щодо постачання товарів (робіт та послуг), оскільки у позивача у справі були наявні усі необхідні первинні документи, які засвідчують наявність певних юридичних фактів за результатами господарської діяльності по операціям з вищезазначеними суб`єктами господарювання протягом перевіряємого періоду, що свідчить про те, що обрані відповідачем підстави для визначення позивачу грошових зобов`язань з податку на прибуток та ПДВ не відповідають вимогам Податкового кодексу України, і висновки податкового органу про заниження позивачем у справі податку на прибуток та ПДВ і як наслідок завищення суми бюджетного відшкодування по операціям з вищезазначеними контрагентами є безпідставними, що свідчить про те, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття податкових повідомлень-рішень №, №, № та № від 20.12.2016р., які є предметом оскарження у даній справі, діяв не у спосіб, який визначено чинним податковим законодавством, та, в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів факту правомірності своїх рішеннь під час розгляду справи судом, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 05.11.2018р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018р. у справі №804/27/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 11.12.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко