Справа № 658/884/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 658/884/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року, прийняте у складі суду судді Подіновської Г.В. в місті Каховка по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, в особі заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь - Кравченка Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил України,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Каховського міськрайонного суду Херсонської області з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в особі заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь - Кравченка В. М. (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- скасувати постанову в справі про порушення митних правил за № 0311/50800/18 від 26 грудня 2018 року, винесену заступником начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь - Кравченка В. М. щодо визнанням винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладенням на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 гривень;

- закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач 27 грудня 2018 року здійснив митне оформлення транспортного засобу та крім інших виплат, сплатив добровільний внесок у період чинності п. 9-3 Розділу XXI Прикінцевих та перехідних положень МК України, який звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Скасовано постанову в справі про порушення митних правил за № 0311/50800/18 від 26 грудня 2018 року, винесену заступником начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь - Кравченка В. М. щодо визнанням винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладенням на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 гривень. Закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил за № 0311/50800/18 від 26 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України з накладенням штрафу у розмірі 8 500 гривень є такою, що прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням повноважень у порядку, у спосіб та з метою, з якою таке повноваження надано, у відповідності до вимог закону.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постави та закриття провадження по адміністративній справі про порушення митних правил, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи по суті не було враховано те, що митне оформлення транспортного засобу «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN: НОМЕР_2 , було здійснено Волинською митницею ДФС лише 27.12.2018р., тобто наступного дня, після винесення оскаржуваної постанови, що підтверджується витягом з бази даних ЄАІС Держмитслужби та наданою Позивачем копії митної декларації від 27.12.2018р. ІМ40 АА №UA205040/2018/087102.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до даних форм обліку ЄАІС ДФС України та АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки FORD, модель FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литовська Республіка, тимчасово ввезений на митну територію України 29.10.2018р., з метою особистого користування, у митному режим «Транзит», по смузі руху «Зелений коридор», громадянином України ОСОБА_1 через відділ митного оформлення «Виступовичі» митного поста «Північний» пункту пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» Житомирської митниці ДФС, який на час перевірки, згідно інформації, що міститься в базі АСМО «Інспектор», не вивіз з митної території України.

Станом на 04.12.2018р. транспортний засіб не вивезений за межі митної території України, в інший митний режим не заявлено, чим, на переконання Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, порушено вимоги ст. 95 МК України, що тягне за собою відповідальність за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, що вбачається з протоколу про порушення митних правил № 0311/50800/18 від 04.12.2018р. (а.с. 35-37).

26 грудня 2018 року заступником начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь - Кравченко В. М. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0311/50800/18, на підставі якої Позивача визнано винним за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги митних режимів тимчасового ввезення або транзити (ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України) та накладено адміністративне стягнення в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 гривень. (а.с. 6-7).

Проте, згідно з копією митної декларації від 27 грудня 2018 року ІМ40 АА №UA205040/2018/087102, Волинською митницею ДФС здійснено митне оформлення транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VІN: НОМЕР_2 та Позивачем сплачено усі необхідні платежі, а також сплачено добровільний внесок у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

В даному випадку, мотивом ОСОБА_1 для звернення до суду за захистом своїх прав стало те, що 27 грудня 2018 року він здійснив митне оформлення транспортного засобу за правилами визначеними у п. 9-3 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України та сплатив усі необхідні платежі, а також сплатив добровільний внесок у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень, що на його думку, звільняє від адміністративної відповідальності за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про про обґрунтованість позову та вказав, що до Позивача мають бути застосовані положення абз. 2 пункту 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу, що були внесені до Митного кодексу на підставі Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», і він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту. При цьому, Позивачем були виконані всі необхідні дії пов`язані із розмитнення транспортного засобу ввезеного ним на митну територію України в порядку та у строки, визначені пунктами 9-2 та 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу, а саме протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України визначено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлено, що для автомобільного транспорту встановлені строки транзитних перевезень у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон), що набув чинності 25.11.2018 року, внесено зміни до Митного кодексу, а саме до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу, який було доповнено пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту:

«Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ). До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством».

Пунктом 9-3 «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абз. 1 цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Отже, оскільки Законом було передбачено спеціальну підставу звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 470 Митного кодексу за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, вказаний Закон у розумінні статті 58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, а тому має зворотну силу в часі.

За змістом ч. 1 ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 визначено, що «за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши ч. 1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.»

Пунктом 11 «Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України», затвердженою постановою КМУ від 12.12.2018 року за № 1077 (далі - Тимчасовий порядок) встановлено, що сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 9-3 «Прикінцевих та перехідних положень» Митного кодексу під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

Митне оформлення транспортного засобу, щодо якого не порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється без сплати до державного бюджету коштів, передбачених пунктом 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 16 Тимчасового порядку передбачено, що завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Відтак, на час винесення оскаржуваної постанови, чинним законодавством передбачена можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у випадку, якщо вони вчинили правопорушення, передбачене статті 470 Митного кодексу, тобто прострочили режим вивезення транспортного засобу за межі митної території України та у встановлений на той час 180 днів завершать у встановленому порядку митне оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільно сплатять до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснював митне оформлення транспортного засобу 27 грудня 2018 року, сплатив добровільний внесок у період чинності п. 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, який звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Позивачем виконано всі умови передбачені у абзаці першому п. 9-3 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України.

З огляду на викладене та враховуючи положення пункту 9-3 «Прикінцевих та перехідних положення» Митного кодексу України, пункту 16 Тимчасового порядку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за вчинення перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки автомобіля, а разом з тим за прострочення вивезення за межі митної території вказаного автомобіля, оскільки поніс відповідальність у виді добровільної сплати до бюджету коштів за фактичне вчинення тих самих дій, які кваліфіковані Відповідачем за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, в особі заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь - Кравченка Володимира Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил України - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С. Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець