Справа № 521/14392/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/14392/19
Головуючий в 1 інстанції: Мурзенко М.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

при секретарі Жигайлової О.Е.

за участю представника апелянта Ковтуш Д.М.,

представника позивача Ляпкало А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2019 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні о 14:36 у м.Одесі у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову Одеської митниці ДФС 1911/50000/19 від 22.08.2019 р., якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 347319,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, оскільки декларування було проведено ним за наданими товаросупровідними документами, опис товару в декларації зазначено вірно, невірний код товарів зазначено внаслідок технічної помилки

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2019 року позов задоволено. Постанову виконуючого обов`язки заступника начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил №1911/50000/19 від 22 серпня 2019 року - скасувати, справу про порушення митних правил - закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводами апеляційної скарги зазначено, що оскаржувану постанову винесено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС позивачем до суду не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС № 1911/50000/19 від 22.08.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 347319,06 гривень, що підтверджується копією оскаржуваної постанови (а.с. 13-14).

Як вбачається з вказаної постанови 06 липня 2019 року, декларантом ТОВ «АГРОСІНДІКАТ», ОСОБА_1 , до відділу митного оформлення № 6 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС було подано електрону митну декларацію типу «ІМ-40ДЕ» за номером UA 500060/ 2019/020373 , за якою задекларовано товар № 1 «Транспортер конвеєрний, причіпний для збирання баштанних культур, що був у використанні, 2008 року випуску...», який перемішувався у контейнерах №TGBU6121828 та № HAMU1156841 , визначений код УКТ ЗЕД товару 8433 5390 00, що підтверджується копією вказаної ВМД (а.с. 46)

Рішенням Одеської митниці ДФС № КТ- UA -2019 від 11.07.2019 року було визначено код товару за УКТ ЗЕД 8716 2000 00, опис товару «причіп з самозавантаженням або саморозвантаженням, для використання у сільському господарстві, 2008 року випуску в розібраному стані», що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 24-25), різниця суми митних платежів склала 115 773 грн. 02 коп., що підтверджується копією відповідної довідки (а.с. 90)

З матеріалів справи встановлено, що згідно висновку експерта № 01/10-19 від 15.10.2019 року, наданого стороною позивача (а.с. 85-87) код вказаного в ВМД товару за УКТ ЗЕД- 8428 9079 00.

З копії контракту № 30/04 від 30.03.2019 року, укладеного між ТОВ «Агросіндікат» та компанією "Sunrise Commodities", інвойсу від 06.05.2019 р. (а.с. 40-44) вбачається найменування товару мовою оригіналу (рос.) «б/у транспортер овощной конвейерный для уборки арбузов, 2008 года».

Задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції зазначено про відсутність доказів наявності в діях позивача визначеного законом обов`язкового елемента суб`єктивної сторони даного правопорушення - мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями ст.9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно до ч.1 ст.485 заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, з огляду на викладені положення, колегія суддів зазначає, що лише один факт зазначення у митній декларації невірного (на думку митного органу) коду УКТ ЗЕД і корегування розміру нарахованих митних платежів не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил (в контексті спірних правовідносин).

Митним органом, як суб`єктом владних повноважень, повинно бути доведено вчинення декларантом протиправних, винних (умисних або з необережності) дій в розумінні КУпАП та МК України, чого в даних спірних правовідносинах відповідачем здійснено не було.

Суд зазначає, що визначення класифікацією товару за іншим, ніж вказано у митній декларації кодом згідно УКТ ЗЕД, не свідчить про обов`язкову наявність вини, зокрема, саме декларанта у визначенні невірного (на думку митного органу) коду товару.

Як було зазначено митним органом в спірній постанові, 06 липня 2019 року позивачем була заповнена та подана митному органу митна декларація, разом з тим, з аналізу експортної декларації країни відправника вбачається, що спірний товар має УКТ ЗЕД 8433 5390 00 (такий же код було вказано і позивачем при митному оформленні), що свідчить про наявність підстав та передумов для зазначення позивачем вказаного коду у митній декларації, яка подається відповідачу.

Колегія суддів наголошує, що предметом даних спірних правовідносин не є саме правильність або помилковість зазначеного позивачем коду товару та відповідності його самому імпортованому товару, натомість до встановлення належить наявність або відсутність протиправних, винних (умисних або з необережності) дій позивача, чого з аналізу спірних правовідносин не вбачається.

Апелянтом не надано суду доказів про те, що декларантом підчас здійснення митного оформлення були внесені до митної декларації неправдиві відомості, тобто які б відрізнялися від відомостей у інших документах, в тому числі у митній декларації країни відправника.

Крім того, положеннями п.8 ч.2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Колегією суддів з оскаржуваної постанови встановлено, що за порушення митних правил шляхом зазначення невірного (на думку митного органу) коду товару на позивача накладено штраф у розмірі 347319,06 грн.

Судова колегія вважає, що застосування до позивача штрафної санкції у вказаному розмірі за зазначення невірного (на думку митного органу) коду товару, з урахуванням наступної сплати різниці у розмірі митних платежів - 115773,02 грн., з огляду на ту обставину, що первинний код товару ґрунтовно (принципово) не відрізнявся від імпортованого товару, що не підтверджує його абсолютну відповідність такому товару, та оскільки в експортній декларації країни відправника зазначено УКТ ЗЕД 8433 5390 00, свідчить про не дотримання принципу пропорційності між заходами, що застосовувалися митним органом, та правовими цілями, що переслідувалися.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, тому спірна постанова про порушення митних правил не відповідає вимогам законодавства та вірно скасована судом першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст.286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик