Справа № 420/2058/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2058/19
Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О. М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (далі відповідач, Управління, Суворовське ОУПФУ в м. Одесі), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови в перерахунку позивачу довічного грошового утримання за грудень 2018 року та січень 2019 року;

- зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі провести перерахунок ОСОБА_1 довічного грошового утримання за грудень 2018 року та січень 2019 року, виходячи з суддівської винагороди за грудень 2018 року 42218 грн. та за січень 2019 року - 46104грн., і виплатити недораховану суму грошового утримання у розмірі 16130 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 07 травня 2018 року вона звільнена за власним бажанням з посади судді Приморського районного суду м. Одеси та набула статусу судді у відставці з 08 травня 2018 року. На цій підставі їй призначено довічне грошове утримання

12 грудня 2018 року та 15 січня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявами про перерахунок довічного грошового утримання, надавши дві довідки Територіального управління ДСА України в Одеській області.

Так, згідно довідки Територіального управління ДСА України в Одеській області №5-3555/18 від 12 грудня 2018 року заробітна плата для обчислення щомісячного грошового утримання з 04.12.2018 становить 42218,00 гривень, 90% від вказаної суми, яку позивач, на її думку, мала отримати в якості утримання судді у відставці, становить 38059,00 гривень.

Згідно довідки Територіального управління ДСА України в Одеській області №5-184/19 від 15 січня 2019 року заробітна плата для обчислення щомісячного грошового утримання з 01.01.2019 року становить 46104 гривень, 90% від вказаної суми, яку позивач, на її думку, мала отримати в якості утримання судді у відставці, становить 41493 гривень.

25 лютого 2019 року позивач отримала довічне грошове утримання у розмірі 54180 грн.

Таким чином, позивач вважає, що їй недоплачена сума довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року за грудень 2018 року 12687 грн. та за січень 2019 року 16121 грн. Розрахунок відповідних сум позивач наводить у позовній заяві.

На думку позивача, 25 лютого 2019 року вона мала отримати суму довічного грошового утримання у розмірі 70301 грн. (41493 +28808 ), а отримала 54180 грн.

04 березня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про надання роз`яснення щодо неперерахування довічного утримання згідно довідок про суддівську винагороду за грудень 2018 року та січень 2019 року, і просила виконати перерахунок відповідно до наданих нею довідок.

Позивач зазначає, що письмової відповіді на вказану заяву вона не отримала, проте усно їй пояснили, що, зокрема, відповідно до п. 4 розділу 11 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, перерахунок грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Посилаючись на приписи Законів України: Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав, Про судоустрій і статус суддів, норми Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005, рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 №4-рп/2007, позивач зазначає, що відповідач при здійсненні перерахунку її довічного грошового утримання не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки зміна розміру складових суддівської винагороди проведена в 2017 року, а тому перерахунок повинен був бути проведений з грудня 2018 року і з січня 2019 року.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 21 серпня 2019 року прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, та прийняти нове рішення задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року відповідача Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі замінено на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач на підставі рішення Вищої ради юстиції від 12.04.2018 року №1093/о/15-18 звільнена з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у відставку (т.1 а.с.80-зворотній бік).

Наказом Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2018 року №28-ос/с позивача відраховано зі штату цього суду 07.05.2018 року (т.1 а.с.81).

Судом встановлено, що за заявою позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, поданою до Суворовського ОУПФУ в м. Одесі, їй з 08.05.2018 року призначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від середнього заробітку у сумі 23040 грн, що підтверджується протоколом №2588 від 15.05.2018 (т.1 а.с.71).

Також, як встановлено судом, 12.12.2018 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області видано ОСОБА_1 довідку №5-3555/18 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана про те, що станом на 04 грудня 2018 року її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 42288 грн. (т.1 а.с.17,99-зворотній бік).

У зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, позивач 12.12.2018 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №5-3555/18 від 12.12.2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (т.1 а.с.62-63, т.1 а.с.98-99).

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що Суворовським об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі згідно рішення №04 від 16.01.2019 року, позивачу на підставі зазначеної вище довідки №5-3555/18 від 12.12.2018 року проведено з 01.01.2019 року перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці та визначено його розмір у сумі 38059,20 грн. (42288 грн. х 90%) (т.1 а.с.66-67).

Крім того, 15.01.2019 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області видано ОСОБА_1 довідку №5-184/19 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана про те, що станом на 01 січня 2019 року її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 46104 грн. (т.1 а.с.16,102-зворотній бік).

У зв`язку із вказаною зміною розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, позивач 15.01.2019 знову вернулась до відповідача із заявою про перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №5-184/19, виданої ТУ ДСА України в Одеській області 15.01.2019 (т.1. а.с.64-65, т.1 а.с.102).

Суворовським об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі згідно рішення №04 від 23.01.2019 року, позивачу, на підставі зазначеної довідки №5-184/19 від 15.01.2019, проведено з 01.02.2019 року перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці та визначено його розмір у сумі 41493,60 грн. (46104 грн. х 90%) (т.1 а.с.66-67).

Таким чином, у січні 2019 року позивачу згідно довідки №5-3555/18 від 12.12.2018 здійснено перерахунок грошового забезпечення у сумі 38059,20 грн. та у лютому 2019 року згідно довідки №5-184/19 від 15.01.2019 у сумі 41493,60 грн., що загалом складає 79552,80 грн.

Згідно з наданою відповідачем довідкою № 2378 про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії позивачеві, за січень 2019 року позивач отримала суму довічного грошового утримання у розмірі 25372,80 грн., а за лютий 2019 року 54180 грн., що загалом складає 79552,80 грн. (т.1 а.с.162).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, не погоджуючись із вищевказаними сумами, отриманими нею у січні та у лютому 2019 року, та вважаючи, що наявні підстави для здійснення доплати щомісячного грошового забезпечення за грудень 2018 року та січень 2019 року, звернулась із заявою до Суворовського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі від 04.03.2019 року за вх.№72/К-5 (т.1 а.с.19).

Позивач у своєму позові зазначає, що письмової відповіді на вказану заяву вона не отримала.

Вважаючи протиправною бездіяльність Суворовського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі щодо відмови в перерахунку позивачу довічного грошового утримання за грудень 2018 року та січень 2019 року, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою (враховуючи подані до неї уточнення).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані, зокрема, але не виключно, Законом України Про судоустрій і статус суддів, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 та іншими нормативно правовими актами.

Як на підставу для відмови у проведенні повторного перерахунку довічного утримання Управління послалось на те, що за правилами Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди. Вказані правила дотримано органом пенсійного фонду у повному обсязі, а тому обставини для повторного перерахунку відсутні.

Не погоджуючись із діями відповідача, посилаючись на їх неправомірність і необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що під час перерахунку довічного грошового утримання відповідач діяв обґрунтовано та правомірно, а тому підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання його вчинити певні дії відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Абзацом 5 частини 1 статті 1 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що довічна пенсія (ануїтет) - пенсійна виплата за рахунок коштів, що обліковуються на накопичувальному пенсійному рахунку застрахованої особи, а у випадках, передбачених законом, - на індивідуальному пенсійному рахунку учасника недержавного пенсійного фонду, сума та порядок виплати якої визначаються в договорі страхування довічної пенсії, укладеному із страховою організацією, що сплачується особі після досягнення нею пенсійного віку, передбаченого цим Законом, або членам її сім`ї чи спадкоємцям у випадках, передбачених цим Законом.

04.12.2018 року Конституційним Судом прийнято Рішення №11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

У частині 3 резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин 3 та 10 статті 133 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року №192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015 року, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Згідно ст. 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічне положення встановлено ч. 1 ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України».

З матеріалів справи вбачається, що позивач 12.12.2018 року зверталась до відповідача із відповідною заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року, додавши довідку довідки №5-3555/18 від 12.12.2018 року.

Проте, Пенсійний орган здійснив перерахунок довічного грошового утримання позивача з 01.01.2019 року.

Колегія суддів в контексті рішення Конституційного Суду України дійшла висновку про те, що зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 року та саме з цієї дати настає необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В даному випадку, у відповідності до п.4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, не відбувається зміна розміру щомісячного грошового утримання суддям, а виключно відновлюються раніше порушені права, з дати ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення, у даному випадку це 04.12.2018 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921 гривня, що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019 року.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.01.2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку з підвищенням суддівської винагороди, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 року (Закон України «Про державний бюджет на 2019 рік»), додавши до заяви довідку № 5-184/19 від 15.01.2019 року, проте відповідач здійснив перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці лише з 01.02.2019 року.

Колегія суддів зазначає, що вказаний перерахунок обумовлено підвищенням суддівської винагороди через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно Закону України від 23.11.2018 року № 2629 «Про державний бюджет на 2019 рік», а дію вказаного закону поширено на весь 2019 рік, в тому числі і на січень 2019 року, що вказує на виникнення права на перерахунок довічного грошового утримання позивачу саме з 01.01.2019 року, а не з місяця, наступного за місяцем, у якому відбуваються зміни.

Посилання відповідача на п. 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, та визначення періоду, за який підлягає перерахунку щомісячне довічне грошове утримання, та яким передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони стосуються періоду, в якому має бути здійснено саме перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. А отже, дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, не є тотожною з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Щодо вимоги позивача про стягнення недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання за грудень 2018 року та січень 2019 року в сумі 16130 грн, суд зазначає, що розмір заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання судом не обчислюється, з огляду на виключну компетенцію пенсійного органу та відсутність належних доказів нарахування зазначеного забезпечення, суд вважає достатнім способом захисту прав позивача зобов`язання відповідача провести перерахунок довічного грошового утримання на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області №5-3555/18 від 12.12.2018, починаючи з 04.12.2018 року та на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області № 5-184/19 від 15.01.2019 року, починаючи з 01.01.2019 року.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 315, 317, 321, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати та прийняти нову постанову суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку позивачу довічного грошового утримання за грудень 2018 року та січень 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року та 01.01.2019 року відповідно до довідок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-3555/18 від 12.12.2018 року, № 5-184/19 від 15.01.2019 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1937 (тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Єщенко