Справа № 815/420/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2019 року

Київ

справа №815/420/17

адміністративне провадження №К/9901/17048/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №815/420/17

за позовом виробничого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Баварія» до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року (колегія судів у складі головуючого судді - Бойка А.В., суддів : Димерлія О.О., Єщенка О.В)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 19.01.2017 року виробничий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Баварія» звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій відповідача з проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво 70% готовності за адресою: АДРЕСА_1, скасування рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №31704646 від 04.10.2016 року.

2. Позовні вимоги аргументовані тим, що зареєстрований об`єкт нерухомості перебуває на двох земельних ділянках, однак ОСОБА_1 належить тільки одна земельна ділянка. Третьою особою не надано державному реєстратору всіх документів для такої реєстрації, зокрема, технічного паспорту на об`єкт нерухомості, дозволу на виконання будівельних робіт на його ім`я. Крім того, у ОСОБА_1 не могло бути оригіналу дозволу на виконання будівельних робіт, виданого позивачу, тобто, державний реєстратор здійснив реєстрацію спірного об`єкту нерухомості на підставі копій документів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року відмовлено у задоволенні позову виробничого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Баварія».

4. Рішення суду мотивоване тим, що об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який набув ОСОБА_1 як на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.07.2007 року правомірно зареєстровані за останнім. При цьому, судом першої інстанції не встановлено з боку відповідача жодних порушень процедури реєстрації спірного об`єкту незавершеного будівництва.

5. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року. Прийнято нову постанову, якою позов виробничого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Баварія» задоволено. Визнано протиправними дії державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни щодо проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво 70% готовності за адресою: АДРЕСА_1. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №31704646 від 04.10.2016 року.

6. Рішення суду мотивоване тим, що державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Ю.В. вчинено державну реєстрацію об`єкту незавершеного будівництва за відсутності повного переліку документів, обов`язкова наявність яких визначена чинним законодавством.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

8. Верховний Суд ухвалою від 06 березня 2018 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року.

9. Касаційна скарга аргументована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про можливість вирішення даного спору за правилами адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку суттю спору є вирішення спору про право власності на об`єкт нерухомого майна.

Касатор також зазначив, що спірне рішення державного реєстратора не спричинило виникнення чи припинення прав та обов`язків для ВК «Житлово-будівельний кооператив «Баварія», а отже у позивача відсутнє право на звернення до суду із даним позовом.

10. Виробничий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Баварія» заперечив проти касаційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. Вказав, що предметом даного спору є не право власності на об`єкт незавершеного будівництва, а державна реєстрація права власності на такий об`єкт за третьою особою без відповідного комплекту документів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_3 укладено кредитні договори №488/1-07 від 28.02.2007 року та №1740/2-07 від 11.07.2007 року, за якими ОСОБА_3 отримав кредити по кожному договору в розмірі 105000 доларів США на 5 років.

12. В забезпечення виконання зобов`язань за зазначеними кредитними договорами між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_4 укладені договори поруки №28-02-07/0 від 28.02.2007 року та №11-07-07/2 від 11.07.2007 року, за якими ОСОБА_4 прийняв на себе зобов`язання відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитними договорами. (т. ІІ а.с.40-43)

13. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №1740/2-07 від 11.07.2007 року між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_5 , яка є майновим поручителем ОСОБА_3 , укладений Іпотечний договір від 13.07.2007 року, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (т.ІІ а.с.34-39)

14. Зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №955324, кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0304, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. (т.ІІ а.с.32-33)

15. За невиконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитними договорами, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2012 року солідарно стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в межах предмету іпотеки, заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами.

16. В подальшому, 29.04.2016 року ПАТ АБ «ПОРТО-ФРАНКО» передало ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» право вимоги за кредитними договорами №488/1-07 від 28.02.2007 року та №1740/2-07 від 11.07.2007 року та іпотечними договорами, в тому числі, Іпотечним договором від 13.07.2007 року, укладеними між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_5 , на підставі договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами. (т.ІІ а.с.44-47)

17. В свою чергу, ТОВ «АЛЬЯНС ФІНАНС» передало ОСОБА_1 право вимоги за кредитними договорами №488/1-07 від 28.02.2007 року та №1740/2-07 від 11.07.2007 року та іпотечними договорами, в тому числі, Іпотечним договором від 13.07.2007 року, укладеними між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_5 , на підставі договору відступлення права вимоги за іпотечними договорами. (т.ІІ а.с.48-50)

18. ОСОБА_1 14.07.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу видано Свідоцтво, яке посвідчує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 передані заяви щодо невиконання ними зобов`язань, повернення грошових коштів за кредитним договором №1740/2-07 від 11.07.2007 року та повідомлення про звернення стягнення в позасудовому порядку шляхом набуття та реєстрації права власності ОСОБА_1 на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

19. На підставі зазначеного Свідоцтва, іпотечного договору, договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, за ОСОБА_1 19.07.2016 року зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер - :02:004:0304, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (т.ІІ а.с.52-55)

20. 29.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва (70% готовності), подавши разом із заявою квитанції про сплату адміністративного збору та за надання інформації з державного реєстру, документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (свідоцтво від 14.07.2016 року №909, витяг з ДЗК), дозвіл на виконання будівельних робіт №163 від 24.03.2011 року, довідку №26-09/16-2 від 26.09.2016 року ПП «Проект» про готовність будинку на 70%.

21. На підставі поданих документів державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлією Валеріївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №31704646 від 04.10.2016 року, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на незавершене будівництво 70% готовності за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10-11, 55).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

23. Вирішуючи питання про обґрунтованість заявленої касаційної скарги, колегія суддів звертає увагу на наступне.

24. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

25. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що спірним рішенням державного ресторатора проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво 70% готовності за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

При цьому позивач стверджував, що на даний час забудовником багатоквартирного будинку, який фактично розташований на земельних ділянках по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 у селі Молодіжному є виробничий кооператив "Житлово-будівельний кооператив Баварія".

26. Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що вказану вище реєстрацію здійснено без наявності у заявника документів (зареєстрованого права власності тощо) на іншу земельну ділянку (по АДРЕСА_4 ), на якій розташована друга частина будинку, та документа, що підтверджує право на виконання будівельних робіт, виданого ОСОБА_1 , технічного паспорта на будинок.

27. При цьому, розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

28. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

29. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

30. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

31. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача з рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 31704646 від 04.10.2016 року, яким було зареєстровано за ОСОБА_1 об`єкту незавершеного будівництва, що розташований на двох земельних ділянках та забудовником якого, як стверджує позивач, на даний час є виробничий кооператив "Житлово-будівельний кооператив Баварія". При цьому, позивач зазначає, що вказаний об`єкт незавершеного будівництва збудований за кошти членів виробничого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Баварія", а незаконна реєстрація за ОСОБА_1 права власності на даний об`єкт порушила права членів цього кооперативу володіти та розпоряджатися своїми частками нерухомого майна.

Тобто, в даному випадку, позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушених цивільних (майнових) прав членів виробничого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Баварія".

Враховуючи те, що позовні вимоги в цій справі впливають на майнові права та інтереси позивача, колегія суддів Верховного Суду, не зважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

32. Тобто предметом спору у цій справі є вирішення питання щодо права власності на , тобто права цивільного, правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЦПК, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

33. У справі, що розглядається, позовні вимоги спрямовані на захист порушеного, на думку позивача, права власності об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво 70% готовності за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Іллічівська, будинок 1 внаслідок реєстрації за третьою особою права власності на цей об`єкт.

34. Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

35. Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується цивільного права і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

36. Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 29 травня 2019 року у справі №826/9341/17, від 21 листопада 2018 року у справі № 813/1362/16, 28 листопада 2018 року у справі № 825/642/18, 29 січня 2019 року у справі № 803/1589/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

37. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За нормами частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

38.Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС).

39. Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

40. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

41. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

42. Керуючись статтями 238, 341, 344, 349, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року по справі № 815/420/17- скасувати.

3. Провадження у справі №815/420/17 за позовом виробничого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Баварія» до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області Марущак Юлії Валеріївни, третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування рішення - закрити.

4. Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій