Справа № 560/2003/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2003/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

11 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року (місце ухвалення рішення - м.Хмельницький, повний текст складено 09.09.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування в частині наказу,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ НПУ в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати, в частині, зведений наказ №181 о/с від 26.06.2019 про особовий склад, згідно якого відповідно до пункту 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію" тимчасове виконання обов`язків слідчого слідчого відділення Шепетівського відділу поліції ГУ НПУ в Хмельницькій області покладено на підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ в Хмельницькій області з 01.07.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що на підставі рапорту заступника начальника ГУ НПУ у Хмельницькій області - начальника слідчого управління полковника поліції Харченко Н.О, 26.06.2019, начальником ГУ НПУ в Хмельницькій області В.В. Віконським відповідно до пункту 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку з тимчасовою відсутністю на посаді слідчого слідчого відділення Шепетівського відділу поліції ГУ НПУ Головко Д.О., тимчасове виконання за вказаною вакантною посадою покладено на заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції ГУ НПУ - начальника слідчого відділу підполковника поліції ОСОБА_1

Позивач вважав, що наказ №181 о/с від 26.06.2019 не відповідає вимогам частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію" в зв`язку з тим, у рапорті заступника начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області - начальника слідчого управління полковника поліції Харченко Н.О. від 25.06.2019, який став підставою для видання наказу не зазначено терміну "службова необхідність", що є обов`язковою підставою для видання наказу.

Посилання в спірному наказі на пункт 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію" при виданні наказу №181 о/с, позивач вважав безпідставним.

Крім того, рапорт Харченко Н.О. не відповідає вимогам Переліку документів з питань проходження служби, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 № 1235, згідно якого передбачено, що документами з питань проходження служби є рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі, а рапорт від 25.06.2019 написаний не власноручно Харченко Н.О. , а виготовлений шляхом друку, що свідчать про те, що наказ №181 о/с прийнятий не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

Також позивач зазначав, що наказ №181 о/с не відповідає вимогам частини 100 розділу 2 Типової інструкції, оскільки у наказі не зазначено надбавок та доплат, і враховуючи те, що даний наказ зведений, у ньому міститься інформація щодо трьох працівників, проте не проставлено взагалі жодного пункту, і не дає можливості визначити який пункт наказу стосується кожного з осіб, зазначених у наказі, що свідчать про те, що наказ №181 о/с прийнятий з порушенням законодавства та не обґрунтовано.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що спірний наказ складений та виданий з порушенням законодавства, прийнятий необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Позивач посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Відповідач також просить проводити розгляд апеляційної скарги за участі представника.

В апеляційній скарзі позивач просить здійснювати розгляд справи за його участі.

Щодо заявленого позивачем та відповідачем клопотань, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що з 07.11.2015 відповідно до статей 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" наказом т.в.о. начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області генерала поліції третього рангу Семенишина М.О. №1 о/с ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції України та призначений на посаду заступника начальника слідчого відділення Кам`янець-Подільського районного відділення поліції Кам`янець-Подільського відділу поліції ГУ НПУ в Хмельницькій області.

Наказом № 305 о/с від 26.09.2016 ГУ НПУ в Хмельницькій області ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника Хмельницького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУ НПУ в Хмельницькій області.

Відповідно до наказу № 17 о/с від 22.01.2018 ГУ НПУ в Хмельницькій області згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію", на ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків заступника начальника Кам`янець-Подільського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ в Хмельницькій області з 23.01.2018.

Пунктом 1 наказу ГУ НПУ України в Хмельницькій області № 1062 о/с від 14.06.2018 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника - начальника слідчого відділу Хмельницького ВП ГУ НПУ в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 " за вчинення дій, які підривають авторитет поліції і набули значного суспільного резонансу та неналежне виконання службової дисципліни, що полягає у порушенні вимог статей 2, 8, 18 Закону України "Про Національну поліцію", статей 1, 2 та 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", статей 22, 24 Закону України "Про запобігання корупції", Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського, на заступника начальника - начальника слідчого відділу Хмельницького ВП ГУ НПУ в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 вирішено накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Вказаний наказ був визнаний протиправним та скасований, відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 у справі №2240/2329/18, у зв`язку з цим 15.02.2019 наказом начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області полковника поліції Віконського В.В. №54 о/с скасовано пункт наказу ГУ НПУ від 14.06.2018 №164 о/с про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Хмельницького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУ НПУ.

18.02.2019 наказом т.в.о. начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області полковника поліції Матвійчука В.В. №58 о/с відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, призначено підполковника поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ, звільнивши з посади заступника начальника Хмельницького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУ НПУ, з 18.02.2019, встановивши посадовий оклад в розмірі 3250 грн. Підстава: рапорт Харченко Н .О . від 15.02.2019.

Наказом начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області полковника поліції Віконського В.В. №66 о/с від 25.02.2019 відповідно до підпункту 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію" тимчасове виконання обов`язків старшого слідчого слідчого відділення Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу поліції ГУ НПУ, покласти на підполковника поліції ОСОБА_1, заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ, з 26.02.2019.

Заступник начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області - начальник слідчого управління полковник поліції Харченко Н.О. 25.06.2019 звернулась з рапортом до начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області полковника поліції Віконського В.В., у якому повідомила про негативну ситуація, яка склалася у Шепетівському відділі поліції та з метою покращення роботи Шепетівського відділу поліції щодо встановлення осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, стану досудового розслідування кримінальних проваджень, їх закінчення до суду та створення професійного ядра слідчих, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію", полковник поліції Харченко Н.О. просила з 01.07.2019 тимчасове виконання обов`язків слідчого СВ Шепетівського ВП ГУ НПУ в Хмельницькій області, який перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, покласти на заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції ГУ НПУ в Хмельницькій області - начальника слідчого від ділення підполковника поліції ОСОБА_1, який має стажем слідчої роботи понад 18 років та зможе ефективно вплинути на покращення стану розкриття та розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів працівниками СВ Шепетівського ВП ГУ НПУ в Хмельницькій області.

26.06.2019 наказом начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області полковника поліції Віконського В.В. №181 о/с відповідно до пункту 2 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію" увільнено від тимчасового виконання обов`язків старшого слідчого слідчого відділення Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу поліції ГУ НПУ підполковника поліції ОСОБА_1, заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ, та тимчасове виконання обов`язків слідчого слідчого відділення Шепетівського відділу поліції ГУ НПУ покладено на підполковника поліції ОСОБА_1, заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ, з 01.07.2019.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що наказ ГУ НПУ в Хмельницькій області, зведений наказ №181 о/с від 26.06.2019 про особовий склад, в частині якого відповідно до пункту 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію" тимчасове виконання обов`язків слідчого слідчого відділення Шепетівського відділу поліції ГУ НПУ в Хмельницькій області покладено на підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ в Хмельницькій області з 01.07.2019 є таким, що винесений з дотриманням норм чинного законодавства та на підставі наявних на те правових підстав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заявленого позову з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до розділу ІІ Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 листопада 2016 року N 1235 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 р. за N 1668/29798, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності є, зокрема: призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою

Статтею 69 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" передбачено, що у зв`язку зі службовою необхідністю на поліцейського, який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою, а саме:

1) вакантною - за його згодою;

2) невакантною - у разі тимчасової відсутності або внаслідок усунення чи відсторонення від посади поліцейського, який займає таку посаду, незалежно від його згоди.

Безперервний строк тимчасового виконання обов`язків не повинен перевищувати чотирьох місяців.

Тимчасове виконання обов`язків покладається на поліцейських письмовим наказом керівника органу (закладу, установи) поліції, який уповноважений призначати на відповідну посаду згідно з цим Законом.

Керівники органів (закладів, установ) поліції можуть уповноважувати керівників структурних підрозділів таких органів (закладів, установ) самостійно приймати рішення про тимчасове покладення обов`язків за іншою невакантною посадою цього підрозділу на поліцейських, які їм підпорядковані.

Для тимчасового заміщення посад, що займають поліцейські, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показниками), на період перебування в таких відпустках керівники органів поліції можуть призначати на ці посади інших поліцейських, а також приймати на роботу з призначенням на посади, що займають поліцейські в підрозділах забезпечення, цивільних осіб, у тому числі державних службовців, які мають споріднені спеціальності, з укладенням з ними на цей період строкового трудового договору відповідно до вимог закону.

Відповідно до вимог наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", строк тимчасового виконання обов`язків за невакантними посадами не обмежується, якщо ці посади займають поліцейські, що перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показаннями).

Статтею 71 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейські за їхньою згодою можуть бути відряджені до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, але зі звільненням із займаної посади з подальшим призначенням на посади відповідно до переліку посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях, що затверджується Президентом України.

У разі потреби в поліцейських для заміщення вакантних посад у державних органах, установах та організаціях керівники таких органів державної влади, установ та організацій надсилають до поліції письмовий запит про основні характеристики зазначених посад та професійні, освітні і кваліфікаційні вимоги, яким повинні відповідати поліцейські для зайняття таких посад.

Рішення про відрядження поліцейських приймає керівник поліції.

Відрядження оформлюється на підставі запиту керівника державного органу, установи, організації, рапорту поліцейського та відповідного подання його прямого керівника.

Про призначення відряджених поліцейських на посади керівники відповідних органів державної влади, установ та організацій мають письмово повідомити поліцію.

Звільнення з посад відряджених поліцейських здійснюється за рішенням керівника державного органу, установи, організації з подальшим направленням їх у розпорядження поліції.

За службової потреби керівник поліції може в будь-який час відкликати з державного органу, установи чи організації відряджених поліцейських, повідомивши за місяць про таке відкликання керівника відповідного державного органу, установи чи організації з наданням відповідної заміни.

Звільнені з посади відряджені поліцейські мають бути направлені в місячний строк у розпорядження поліції з приписом, службовою характеристикою та наказом про звільнення з посади.

До зазначеного строку не включається час перебування поліцейського у відпустці, відрядженні, на лікарняному.

Після повернення в розпорядження поліції поліцейський має бути призначений на попередню посаду або іншу рівнозначну посаду з урахуванням рівня його освіти, фізичної підготовки та стану здоров`я.

За відрядженими до органів державної влади, установ та організацій поліцейськими та членами їхніх сімей зберігаються всі гарантії та пільги, визначені законом для такої категорії осіб.

Нагородження (заохочення) поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ і організацій, державними нагородами та відомчими відзнаками здійснюється на загальних підставах за поданням керівника державного органу, установи, організації, до яких вони відряджені.

Таким чином, Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" передбачено, що у зв`язку зі службовою необхідністю на поліцейського, який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою, а саме: 1) вакантною - за його згодою; 2) невакантною - у разі тимчасової відсутності або внаслідок усунення чи відсторонення від посади поліцейського, який займає таку посаду, незалежно від його згоди, а також передбачено можливість відрядження поліцейських до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції.

Дослідивши оскаржуваний наказ ГУ НПУ в Хмельницькій області №181 о/с від 26.06.2019 про особовий склад, суд встановив, що у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію" тимчасове виконання обов`язків слідчого слідчого відділення Шепетівського відділу поліції ГУ НПУ в Хмельницькій області покладено на підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ в Хмельницькій області з 01.07.2019. Суд зазначає, що в даному випадку мало місце покладення тимчасового виконання обов`язків позивача на підставі норми Закону, яка прямо передбачена у самому наказі, отже в оскаржуваному наказі прямо передбачена пряма підстава такого покладення тимчасового виконання обов`язків, що також встановлено із поданого рапорту заступником начальника ГУ НПУ в Хмельницькій області, начальника слідчого управління полковника поліції Харченко Н.О. від 25.06.2019.

В рапорті від 25.02.2019 року Харченко Н.О. детально обґрунтований зміст виниклої службової необхідності щодо покладення на ОСОБА_1 тимчасового виконання обов`язків слідчого Шепетівського відділу поліції ГУ НПУ.

Що стосується твердження позивача, про те, що у рапорті не зазначено у чому саме полягає "службова необхідність", колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки спеціальне законодавство не передбачає обов`язковості обґрунтування у чому саме полягає "службова необхідність".

Твердження позивача про те, що спірним наказом на одну і ту ж посаду призначено спочатку ОСОБА_5 , а потім на позивача покладено тимчасове виконання обов`язків, суд не приймає до уваги, оскільки із змісту наказу №181 о/с від 26.06.2019 про особовий склад, суд встановив, що згідно даного наказу ГУ НПУ в Хмельницькій області №181 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 з 24.06.2019 звільнено з посади слідчого слідчого відділення, на яку він був призначений тимчасово на період відпустки ОСОБА_6 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та призначено на іншу вакантну посаду слідчого.

Отже посада слідчого, на якій перебуває ОСОБА_6 залишилася невакантною, однак ОСОБА_6 тимчасово відсутня, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Слід зазначити, що у відповідності з пп. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Пунктом 10 Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 встановлено, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ ГУ НПУ в Хмельницькій області, зведений наказ №181 о/с від 26.06.2019 про особовий склад, в частині якого відповідно до пункту 2 частини 1 статті 69 Закону України "Про Національну поліцію" тимчасове виконання обов`язків слідчого слідчого відділення Шепетівського відділу поліції ГУ НПУ в Хмельницькій області покладено на підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника Старокостянтинівського відділу поліції - начальника слідчого відділення ГУ НПУ в Хмельницькій області з 01.07.2019 є таким, що винесений з дотриманням норм чинного законодавства та на підставі наявних на те правових підстав.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки суду першої інстанції та є аналогічними тим, які зазначені у позові. У ній також не наведено інших аргументів, які б не були предметом перевірки судом та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу. Крім того, як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків судів першої інстанцій у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 грудня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.