Справа № 440/1256/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 р.Справа № 440/1256/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача: Якименка О.В.,

представника відповідача: Деміхіної О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року, суддя С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 01.07.19 року по справі № 440/1256/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив суд:

- скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки)Головного управління ДФС у Полтавській області №Ф-35338-17.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що контролюючим органом всупереч порядку, передбаченому Податковим кодексом України не направлено позивачу акта перевірки та прийнято рішення без узгодження результатів перевірки із самим платником податків, ОСОБА_1 . Крім того, зазначено, що оскаржувана вимога контролюючого органу посвідчена заступником начальника ГУ ДФС у Полтавській області, який не є керівником контролюючого органу та не має права підпису.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2019 року замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у Полтавській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Полтавській області.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.12.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 10.12.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-35338-17 відповідно до якої нараховано позивачу до сплати недоїмку у сумі 15819,54 грн. (а.с. 10).

Позивач, не погоджуючись з вимогою Головного управління ДФС у Полтавській області від 10.12.2018 року №Ф-35338-17 звернувся до ДФС України з скаргою на відповідне рішення (а.с. 13).

17.04.2019 за результатами розгляду вказаної скарги ДФС України прийнято рішення № 18133/6/99-99-11-05-02-25 відповідно до якого вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.12.2018 №Ф-35338-17 Головного управління ДФС у Полтавській області скасовано, у зв`язку з чим зазначена вимога є відкликаною з дня прийняття даного рішення (а.с. 63-65).

Зі змісту рішення ДФС України від 17.04.2019 встановлено, що вимога Головного управління ДФС у Полтавській області від 10.12.2018 № Ф-35338-17 сформована з порушенням пунктів 3, 4 розділу VІ Інструкції, а саме: з порушенням термінів формування та направлення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Крім того, в рішенні зазначено, що вказане порушення не скасовує суму недоїмки по суті, а також зобов`язано Головне управління ДФС у Полтавській області сформувати та направити нову вимогу з урахуванням зазначеного, згідно з вимогами чинного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, 19.03.2019 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-35338-17 відповідно до якої нараховано позивачу до сплати недоїмку у сумі 18276,72 грн. (а.с. 15).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом винесено оскаржувану вимогу у порядку, визначеному Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі Закон № 2464-VI) визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону № 2464-VI, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI, недоїмка сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 25 Закону № 2464-VI, рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Крім того, процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449, (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (надалі Інструкція № 449).

Згідно вимог Закону № 2464-VI та Інструкції №449 на платника покладено обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з п. 3 Розділу VI Інструкції №449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

Відповідно до п. 4 Розділу VI Інструкції №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).

В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Як вже зазначалось, 10.12.2018 контролюючим органом винесено вимогу №Ф-35338-17 на суму боргу (недоїмки) у розмірі 15819,54 грн. (а.с. 10).

В подальшому рішенням ДФС України від 17.04.2019 про результати розгляду скарги № 18133/6/99-99-11-05-02-25 скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.12.2018 №Ф-35338-17 Головного управління ДФС у Полтавській області, у зв`язку з чим вказана вимога є відкликаною з дня прийняття даного рішення. Крім того, рішенням ДФС України від 17.04.2019 № 18133/6/99-99-11-05-02-25 зобов`язано Головне управління ДФС у Полтавській області сформувати та направити нову вимогу відповідно до вимог законодавства.

Так, з урахуванням наявності боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який відображено в інформаційній системі органів доходів і зборів платника, ОСОБА_1 , 19.03.2019 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-35338-17 на суму боргу (недоїмки) у розмірі 18276,72 грн. (а.с. 15).

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази погашення позивачем суми боргу (недоїмки), визначеної у вимозі Головного управління ДФС у Полтавській області від 19.03.2019 №Ф-35338-17.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на ту обставину, що оскаржувана вимога податкового органу посвідчена заступником начальника Головного управління ДФС у Полтавській області, який не є керівником контролюючого органу та не має права підпису, колегія суддів визнає необґрунтованими та зазначає наступне.

Форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) затверджена додатком 7 до Інструкції №449.

Вказана форма передбачає можливість підписання вимоги керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу доходів і зборів.

Оскаржувана вимога підписана заступником начальника Головного управління ДФС у Полтавській області, що відповідає положенням Інструкції №449.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів дійшла висновку, що вимога Головного управління ДФС у Полтавській області від 19.03.2019 №Ф-35338-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску винесена контролюючим органом на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, у зв`язку із збільшенням суми боргу позивача, що відповідає положенням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, суб`єкт владних повноважень, виконав обов`язок, покладеного на нього відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України та довів правомірність прийнятого ним рішення, в той час як, позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Стосовно розподілу судових витрат слід зазначити.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2019 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року до ухвалення апеляційним судом рішення по справі.

Тому, з урахуванням вимог ст. 133, 139 КАС України, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року у розмірі 1152,60 грн. підлягає стягненню до Державного бюджету з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі №440/1256/19 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувачем є Державна судова адміністрація, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 1152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 13.12.2019 року