Справа № 375/71/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 375/71/19 Суддя (судді) першої інстанції: Потеряйко С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Собківа Я.М.,

за участю секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 18.10.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ Бабенко Ольги Іванівни, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Рокитнянської районної адміністрації про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ Бабенко Ольги Іванівни про визнання протиправними дії щодо винесення постанов від 15.06.2017 про накладання штрафів на ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн. та 3400 грн. за невиконання рішення суду, та їх скасування.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18.10.2019 позов задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Бабенко Ольги Іванівни в частині винесення постанови про накладення штрафу від 15.06.2017 року в розмірі 3400 грн. на ОСОБА_1 неправомірними.

Скасовано постанову головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Бабенко Ольги Іванівни від 15.06.2017 року в частині накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 3400 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що дії державного виконавця є неправомірними, позаяк останнім не доведено факт ухилення від виконання рішення суду, а при винесенні спірних постанов позивач була позбавлена права надати пояснення та докази на свою користь.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив скасувати, а позов задовольнити повністю.

Відповідач та третя особа до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не заважає розгляду справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, які з`явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 08.09.2016, яке набрало законної сили, зобов`язано ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість приймати участь у вихованні сина та спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, шляхом побачень без присутності матері ОСОБА_1 в першу та третю суботи та неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., обов`язкового побачення в день народження дитини протягом чотирьох годин, а також два тижні влітку для проведення спільного відпочинку з дитиною за попереднім узгодженням періоду такого відпочинку між батьками за виключенням днів хвороби малолітнього ОСОБА_3 , якщо це підтверджується довідкою медичного (лікувального) закладу. Визначити місце спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 за місцем проживання матері - ОСОБА_1

20.04.2017 державним виконавцем Бабенко О.І. на підставі виконавчого листа № 375/372/16-ц від 14.04.2017, виданого на виконання вище зазначеного рішення суду відкрито виконавче провадження.

24.04.2017 до відділу ДВС з`явилася боржниця і повідомила, що надавати сина ОСОБА_2 не буде, про що складено відповідний акт.

23.05.2017 ОСОБА_1 у відділі ДВС Рокитнянського РУЮ ГТУЮ ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження та отримала його копії.

05.05.2017, 06.05.2017 державним виконавцем проведено виїзд по місцю проживання ОСОБА_1 , за місцем її проживання АДРЕСА_1 , про що складено акт державного виконавця, рішення суду не виконано, оскільки остання відсутня за місцем проживання.

20.05.2017, 21.05.2017 державним виконавцем здійснено повторний виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 , яка не заперечувала щодо проведення виконавчих дій, проте малолітня дитина відмовилася спілкуватися з батьком, про що складено відповідний акт.

03.06.2017, 04.06.2017 державний виконавець державним виконавцем проведено виїзд по місцю проживання ОСОБА_1 , за місцем її проживання АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій, рішення суду не виконано, оскільки ОСОБА_1 відсутня без поважних причин за місцем проживання. Про що складено відповідні акти в присутності стягувача та понятих.

08.06.2017 державним виконавцем направлено виклик ОСОБА_1 на 14.06.2017 для надання пояснень щодо невиконання рішення суду 03.06.2017, 04.06.2017, на який боржниця не з`явилася, пояснень не надала.

Оскільки ОСОБА_1 , знаючи про судове рішення щодо встановлення днів побачення батька з дитиною, знаючи про відкрите виконавче провадження, 03.06.2017 не виконала рішення суду без поважних причин, 15.06.2017, відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1700 грн.

ОСОБА_1 , знаючи про судове рішення щодо встановлення днів побачення батька з дитиною, знаючи про відкрите виконавче провадження, 04.06.2017 не виконала рішення суду без поважних причин, 15.06.2017, відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 3400 грн.

Вважаючи рішення відповідача про накладення штрафу протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивач будучи обізнаною з тим, що судовим рішенням встановлено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітнім сином до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, шляхом побачень без присутності матері ОСОБА_1 в першу та третю суботи та неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв (03.06.2017 - субота, 04.06.2017 - неділя), в добровільному порядку не виконувала судового рішення, тому постанова від 15.06.2017 про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. прийнята правомірно, а постанова від 15.06.2017 про накладення штрафу в розмірі 3400,00 грн. винесена безпідставно, позаяк повторне накладення штрафу можливе тільки після направлення копії постанови боржнику, чого зроблено не було, а в один день винесені дві постанови.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять:1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Положеннями п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 передбачено, що органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

В контексті викладеного, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги заявлені до головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ Бабенко Ольги Іванівни, тобто до посадової особи Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби, а не відділу, як органу державної виконавчої служби, що суперечить приписам ч. 3 ст. 287 КАС України та свідчить про участь у справі неналежного відповідача.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 КАС України заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Вказане свідчить про те, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості на стадії розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції здійснити заміну відповідача, позаяк норми КАС України не передбачають вирішення питання щодо заміни неналежного відповідача на стадії апеляційного провадження.

Апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції, тобто, коли публічно-правовий спір вже вирішено, і позбавлений можливості допустити заміну неналежного відповідача чи залучити співвідповідача під час апеляційного розгляду справи, з огляду на те, що вказані процесуальні дії призведуть до розгляду справи спочатку без вирішення судом першої інстанції спору стосовно належного суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів на даній стадії не наділена повноваженнями залучати до участі у справі належного відповідача (співвідповідача) або здійснювати заміну такого неналежного відповідача.

Звернення вимог адміністративного позову до неналежного відповідача та неможливість його заміни на стадії апеляційного провадження самі по собі є достатньою підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

При цьому, відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, за умови неможливості його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Враховуючи викладене нормативне регулювання та обставини справи, судом першої інстанції необґрунтовано задоволені позовні вимоги в частині.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права та не залучено належного відповідача у справі, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 18.10.2019 - скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до головного державного виконавця Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ Бабенко Ольги Іванівни - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Я.М. Собків