Справа № 560/2007/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2007/19

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

04 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства "Артем і я" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року (прийняті у м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - позивач) до Фермерського господарства "Артем і я" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

позивач 04.07.2019 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, в сумі 6 515 грн. 18 коп. за період березень 2018 року травень 2019 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.08.2019 позов задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, в сумі 6 515 грн. 18 коп. за період з березня 2018 року по травень 2019 року.

Крім того, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2019 задоволено заяву про виправлення описки у рішенні суду від 15.08.2019, та виправлено описку шляхом зазначення у резолютивній частині рішення суду суму стягнення заборгованості 6 515, 18 грн., замість 6 415, 18 грн.

Не погоджуючись із винесеними судом першої інстанції рішенням від 15.08.2019 та ухвалою від 13.09.2019, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказані рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником четвертої групи платників єдиного податку, тому фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) не можуть бути об`єктом оподаткування відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР).

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за позивачем утворилася з березня 2018 року, а платником єдиного податку четвертої групи боржник став у 2019 році.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення і ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ФГ "Артем і Я" зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ - 34690433.

Станом на час розгляду справи у суді першої інстанції за відповідачем рахується заборгованість перед ГУ ПФУ в Хмельницькій області з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 в сумі 6 515, 18 грн. з березня 2018 року по травень 2019 року, що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 400/97-ВР в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" статті 13 Закону № 1788-XII; картками особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 та іншими доказами наявними в матеріалах справи.

У зв`язку з несплатою відповідачем суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 400/97-ВР в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону № 1788-XII та картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за ФГ "Артем і Я" підтверджують наявну заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 в сумі 6 515, 18 грн. з березня 2018 року по травень 2019 року.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

За змістом статей 1 та 2 Закону №400/97-ВР суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників сплачують збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

За рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція № 21-1).

Пунктом 6.1. Інструкції № 21-1 передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону 1058-IV.

Згідно пп. 6.4 та 6.5 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Водночас підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1 суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.

Окрім цього, законодавство зобов`язує органи Пенсійного фонду повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання підприємству розрахунку.

Так, на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції №21-2 позивачем на адресу відповідача були надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (відповідно до Списку № 2 та пункту «б» «з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ), якими визначався розмір щомісячних внесків за період з березня 2018 року по травень 2019 року в сумі 6 515, 18 грн.

При цьому, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині, що фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період з березня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 4 456, 60 грн. підлягають стягненню з відповідача, оскільки в зазначений період на відповідача був покладений такий обов`язок.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.11.2019 у справі № 460/3113/18.

Натомість не підлягають стягненню на користь позивача фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за період з січня по травень 2019 року в сумі 2 058, 58 грн., оскільки відповідач з 2019 року знаходиться на спрощеній системі оподаткування, є платником четвертої групи платників єдиного податку, а тому відповідно до абз. 2 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, такі витрати покриваються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Зазначене підтверджується листом (вхідний № 23280/05 від 19.07.2019) Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Окрім цього, позивач у своєму відзиві вказав, що на підставі даного листа позивачем приведено у відповідність особовий рахунок відповідача, та станом на 01.07.2019 списано заборгованість за 2019 рік в сумі 2 498, 58 грн.

Відповідно до підпунктів 2, 9 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує надходження від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Разом з тим, апеляційний суд відхиляє аргумент відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки статтею 106 Закону № 1058-IV, якою передбачена відповідальність страхувальників, банків, організацій, що здійснюють виплату і доставку пенсій, та їх посадових осіб, зокрема ч. 15 встановлено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. В даному випадку термін «недоїмка» вжито в широкому розумінні заборгованості. Тобто, в розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін.

Таким, чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах строки звернення до суду, визначені положеннями КАС України - не застосовуються.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 25.05.2018 у справі № 809/1756/15, від 26.06.2018 у справі № 804/8277/14, від 28.11.2019 у справі № 460/3113/18 висловив правовий висновок, відповідно до якого у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017) та ст. 123 КАС України (в редакції з 15.12.2017), не застосовуються.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позов необхідно задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на доставку пільгових пенсій за період з березня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 4 456, 60 грн.

Водночас підлягає скасуванню ухвала суду першої інстанції від 13.09.2019 про виправлення описки в рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.08.2019, оскільки цією ухвалою виправлено описку в рішенні щодо суми стягнення з відповідача в розмірі 6 515, 18 грн. з якою колегія не погоджується з підстав викладених вище. Крім того, ухвала про виправлення описки є складовою судового рішення по суті спору і підлягає перегляду разом із ним, та за обставин даної справи не потребує окремої перевірки.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Фермерського господарства "Артем і я" задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Артем і Я" (вул. Залізнична, 13, смт. Білогір`я, Білогірський район, Хмельницька область, 30200, код ЄДРПОУ - 34690433) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, код ЄДРПОУ - 21318350) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з березня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 4 456 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят шість) грн. 60 коп.

В задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з січня по травень 2019 року в сумі 2 058 (дві тисячі п`ятдесят вісім) грн. 58 коп. - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.