Справа № 620/1857/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1857/19 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Собківа Я.М.,

за участю секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області звернулося до суду з позовом до Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство» про застосування заходів реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації адміністративної будівлі з прибудовою Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство» за адресою: вул. Олександра Молодчого, 18, м. Чернігів, Чернігівська область.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а позивачем не доведена наявність реальної загрози життю і здоров`ю людей і пропорційність застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта до повного усунення порушень, що є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив скасувати, а в задоволенні позову відмовити повністю.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просили залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, які з`явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до посвідчення на проведення перевірки від 22.04.2019 № 494, яке видано на підставі наказу від 17.12.2018 № 378, начальником сектору нормативно-технічної роботи, контролю за системами протипожежного захисту та ліцензування відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Управління ДСНС України у Чернігівській області майором служби цивільного захисту Дасюклом В.О., головним інспектором Чернігівського МВ Управління ДСПС України у Чернігівській області капітаном служби цивільного захисту Храмцовою К.О., провідним інспектором Чернігівського міського відділу Управління ДСНС України у Чернігівській області молодшим лейтенантом служби цивільного захисту Чмир Б.В. проведено планову перевірку щодо додержання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Державним підприємством «Чернігівське лісове господарство», розташованого за адресою: вул. О. Молодчого, 18, м. Чернігів.

Результати перевірки оформлено Актом від 17.05.2019 № 468, яким встановлено порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а саме: адміністративну будівлю з прибудовою не обладнано системою протипожежного захисту (система пожежної сигналізації); адміністративну будівлю з прибудовою не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей; дерев`яні елементи горищного покриття адміністративної будівлі з прибудовою не обладнано засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; в адміністративній будівлі з прибудовою ширина коридорів на першому та другому поверхах з урахуванням відкривання дверей з приміщень становить 1,6 м; нормовану ширину зовнішніх сходів з другого поверху адміністративної будівлі з прибудовою зменшено конструкціями покрівлі; шляхи евакуації на другому поверсі адміністративної будівлі з прибудовою захаращені меблями та горючими матеріалами; на входах в сходову клітину адміністративної будівлі з прибудовою відсутні двері; наявний пожежний щит не укомплектовано засобами пожежогасіння відповідно до чинних норм: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2 х 2 м - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.; в адміністративній будівлі з прибудовою сходові клітини внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням; в адміністративній будівлі з прибудовою з`єднання окінцювань жил електричних проводів в з`єднувальних коробках виконано не за допомогою паяння, опресування або затискачів; адміністративну будівлю з прибудовою не захищено від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (а.с. 12-23).

Вважаючи дані порушення такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що виявлені порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері цивільного захисту і пожежної безпеки, а тому суд дійшов висновку про необхідність застосування заходів реагування у вигляду зупинення експлуатації адміністративної будівлі з прибудовою Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство».

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За правилами частини сьомої ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Положеннями частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної та техногенної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем усунуті порушення в частині: прибирання меблів та горючих матеріалів для можливості евакуації на другому поверсі адміністративної будівлі; укомплектування пожежного щиту засобами пожежогасіння.

Крім того, з копії висновку експерта за результатами обстеження від 23.08.2019 (по технічному обстеженню стану адміністративної будівлі з прибудовою по вул. О. Молодчого, буд. 18, м. Чернігів) вбачається, що збільшення ширини коридорів адміністративної будівлі конструктивно не можливо, так як стіни коридорів є внутрішніми несучими конструкціями будівлі. А відтак було правомірно відхилено доводи позивача та вказано, що порушення ширини коридорів на першому та другому поверхах в адміністративній будівлі не може бути підставою для зупинення експлуатації приміщення, оскільки під час реконструкції будівлі в 2005 році були дотримані вимоги ДБН в частині ширини коридорів.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що доказів усунення інших порушень виявлених під час перевірки не надано суду під час розгляду справи та вказав, що виявлені порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері цивільного захисту і пожежної безпеки, не зазначивши та не конкретизувавши, які саме порушення можуть призвести до вказаних наслідків.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає обґрунтованими посилання апелянта про відсутність реальної загрози життю та здоров`ю людей, позаяк враховуючи кількість працюючих осіб у приміщенні, кількість кабінетів та технічні характеристики адміністративної будівлі, критично сприймаються відповідні доводи контролюючого органу.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону № 877-V повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Згідно з пунктом 2 статті 12 Закону № 877-V, у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Враховуючи все викладене та оцінюючи наявність реальної загрози життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із тим, що відповідачем частково усунуто виявлені порушення, колегія суддів вважає, що позивачем належно не доведено наявність підстав для задоволення позову та не підтверджено необхідність застосування крайнього заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації адміністративної будівлі з прибудовою Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство».

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави, визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Кодексом цивільного захисту України для застосування до відповідача крайнього заходу реагування відсутні.

Враховуючи викладене нормативне регулювання та обставини справи, судом першої інстанції необґрунтовано задоволено позовні вимоги, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції враховується позиція Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що позивачем належно обгрунтовано правомірність своїх вимог, а висновки суду першої інстанції не повністю відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство» задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство» про застосування заходів реагування.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 09.12.2019)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Я.М. Собків