Справа № 1.380.2019.005611
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005611
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

позивач ОСОБА_1 ,

від відповідача Лобода Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматися від вчинення дій.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» Міністерства юстиції України (далі відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо винесення позивачу попередження про можливе наступне звільнення у зв`язку з скороченням штатів або проведення організаційних заходів №10/47-5/553 від 22.10.2019;

- зобов`язати відповідача утриматись від звільнення позивача у зв`язку з скороченням штатів або проведення організаційних заходів на підставі попередження про можливе наступне звільнення у зв`язку з скороченням штатів або проведенням організаційних заходів №10/47-5/553 від 22.10.2019.

Підставою позову є незгода позивача з попередженням про можливе наступне звільнення, оскільки позивача лише незадовго до вказаного факту поновлено на роботі. Вважає протиправним вказане попередження, оскільки прийняте на власний розсуд, без жодних правових підстав, за відсутності відповідного наказу. Одночасне поновлення на роботі і попередження про можливе наступне звільнення порушує конституційні права позивача.

Ухвалою суду від 01.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві /арк.спр.18-23/. Зазначив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2018, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 ОСОБА_1 наказом №61/ОС-19 від 15.10.2019 повторно поновлено на посаді чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки державної установи «Сокальська виправна колонія №47)». До фактичного виконання обов`язків ОСОБА_1 приступив 22.10.2019 (наказ №62/ОС-19 від 21.10.2019. Одночасно з виданням наказу про поновлення на посаді ОСОБА_1 надіслано попередження про можливе наступне звільнення з займаної посади через 2 місяці з дати ознайомлення з попередженням. 22.10.2019 ОСОБА_1 підписано вказане попередження.

Пояснив, що попередження про наступне звільнення у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів здійснено на підставі наказу Міністерства юстиції України від 08.08.2018 №3015/к «Про затвердження структури та штату державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)». Тому у зв`язку з затвердженням нової штатної структури в державній установі у відповідача виник обов`язок виконати вимоги Закону України «Про Національну поліцію» та Кодексу законів про працю України, та вручити позивачу попередження про можливе наступне звільнення.

25.10.2019 відповідачу на електронну адресу надійшов перелік всіх вакантних посад середнього та старшого начальницького складу державних установ виконання покарань Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Вказаний перелік було вручено позивачу, проте той відмовився ознайомитися з ним, про що було складено акт.

Звернув увагу суду на те, що вказаним попередженням трудові права ОСОБА_1 не порушено, оскільки звільнення не відбулося, а попередження про можливе наступне звільнення є лише етапом процедури скорочення посади.

Позивач подав суду відповідь на відзив /арк.спр.42-43/, у якому зазначив, що після двох поновлень на посаді відповідач вже втретє попереджає його про можливе наступне звільнення. Вказане попередження може виноситися лише до поліцейського, посада якого буде скорочена, тобто скорочення має відбутися у найближчому майбутньому. Оскільки посада позивача скорочена ще у 2017 році, таке попередження є незаконним. Вважає, що відповідач без врахування логіко-граматичного аналізу змісту норми довільно трактує ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію», всупереч ст. 19 Конституції України. Крім цього, одночасне поновлення на роботі і попередження про наступне звільнення з тих самих підстав, які передували попередньому звільненню не відповідає критеріям передбаченим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суперечить ст. 43 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказані дії нівелюють інститут верховенства права (зокрема право на ефективний засіб юридичного захисту), оскільки за вказаних обставин фактично не було відновлено порушене право на працю.

Відповідач подав суду заперечення /арк.спр.49-51/, у якому зазначив, що дії відповідача обґрунтовані і вчинені на виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді, та на виконання започаткованої Міністерством юстиції процедури скорочення штату державної установи. З огляду на це попередження про можливе наступне звільнення є законним.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у адміністративному позові та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав правову позицію викладену у відзиві та запереченні, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд заслухав пояснення учасників справи, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та

в с т а н о в и в :

Наказом Державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» від 15.10.2019 №61/ОС-19, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі №1340/4359/18, скасовано наказ №49/ос-18 від 23.08.2018 в частині звільнення капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 /Д-001505/ чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки; поновлено капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 на посаді чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки з 28.08.2019 /арк.спр.9/.

Разом з тим наказом Міністерства юстиції України від 13.09.2017 №2865/5 затверджено план заходів щодо виконання робіт з консервації державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» /арк.спр.24-25/.

На підставі цього наказу Міністерство юстиції України наказом від 13.11.2017 №4444/к затверджено нову структуру та штати державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» /арк.спр.26/.

Наказом від 08.08.2018 №3015/к «Про затвердження структури та штату державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» затверджено структуру і штат державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)»; визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства юстиції України від 13.11.2017 №4444/к /арк.спр.29-31/.

Представник відповідача пояснив у судовому засіданні, що по суті відбулася консервація установи, кількість посад рядового і начальницького складу скорочено на 151 одиницю, що призвело до суттєвого скорочення штату (у відсотковому відношенні 86%), зокрема, залишилося 5 посад середнього та старшого начальницького складу та 20 посад молодшого начальницького складу.

Відповідно до наказу від 08.08.2018 №3015/к «Про затвердження структури та штату державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)», згідно зі ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» 22.10.2019 відповідачем попереджено ОСОБА_1 про можливе наступне звільнення із займаної посади за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів), через 2 місяці з дати ознайомлення з цим попередженням або відмови від призначення на одну із запропонованих посад /арк.спр.10/.

Листом начальника державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» від 23.10.2019 начальника Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації повідомлено про ситуацію, що склалася у зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на посаді та врученням йому попередження про можливе наступне звільнення; викладено прохання надати перелік вакантних посад осіб середнього та старшого начальницького складу в установах Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації для ознайомлення, та в подальшому посприяти у вирішенні питання призначення ОСОБА_1 на одну із вибраних ним посад /арк.спр.33/.

Листом від 25.10.2019 начальника державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)» надано перелік вакантних посад середнього та старшого начальницького складу в установах Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, станом на 20.10.2019 /арк.спр.34-35/.

25.10.2019 начальник державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)», майор внутрішньої служби Когут М ОСОБА_2 Б., старший інспектор групи по роботі з персоналом старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_3 , старший інспектор групи охорони капітан внутрішньої служби Федик Р.С., юрисконсульт юридичної групи ОСОБА_4 , склали акт про те, що 25.10.2019 капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 ознайомлено з переліком вакантних посад середнього та старшого начальницького складу державних установ виконання покарань Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, який надійшов у державну установу «Сокальська виправна колонія (№47)» 25.10.2019 №5/2557; копію переліку вакантних посад ОСОБА_1 отримав, проте ставити свій підпис про ознайомлення із вказаним переліком відмовився /арк.спр.36/.

Також відповідач надав суду довідку від 19.11.2019 видану групою по роботі з персоналом про те, що станом на 19.11.2019 в державній установі «Сокальська виправна колонія (№47)» будь-які вакантні посади відсутні /арк.спр.37/.

Вважаючи попередження про можливе наступне звільнення таким, що порушує його права та інтереси, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII), Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України).

За правилами встановленими ст. 68 Закону №580-VIII у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення (ч. 1).

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2).

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону (ч. 3).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до приписів ст. 49 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до ст. 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що позивача поновлено на посаді на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі №1340/4359/18 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 /арк.спр.9/.

Попередження про наступне майбутнє звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів) винесено відповідачем на виконання наказу Міністерства юстиції України №3015/к від 08.08.2018 «Про затвердження структури та штату державної установи «Сокальська виправна колонія (№47)», згідно зі ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» /арк.спр.10/.

Суд звертає увагу позивача на те, що ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України передбачено один з етапів процедури вивільнення, відповідно до якої про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

На цьому етапі саме звільнення не відбувається, а виконання відповідачем вимог ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України жодним чином не порушує трудові права позивача.

Крім того представник відповідача пояснив, що оскільки вакантні посади у колонії відсутні, позивачу запропонували вакантні посади в Західному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, однак позивач відмовився ознайомлюватися з цим переліком, про що складено акт /арк.спр.36-37/.

При цьому з підстав зазначених вище суд утримується від оцінки законності дотримання відповідачем процедури звільнення позивача, оскільки самого звільнення не відбулося.

Статтею 5 КАС України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Системний аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що захисту підлягає лише порушене право особи. Оскільки ж у даній справі право особи не порушене, підстав для задоволення позову немає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача утриматися від звільнення позивача у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів, то така вимога направлена на майбутнє, за своєю суттю не спрямована на захист порушеного права, а фактично є способом забезпечення позову в розумінні першої позовної вимоги. Відтак задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та передчасність позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 242-246, 268-272, 287, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст складено та підписано 11.12.2019.

Суддя Кравців О.Р.