Справа № 140/743/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11137/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - Кушнір Ю.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2019р. в адміністративній справі за позовом Державного підприємства Експериментально-дослідного господарства «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України до Головного управління ДПС у Волинській обл. про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення сум грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору (суддя суду І інстанції: Андрусенко О.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 16 год. 05 хв. 16.07.2019р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 23.07.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

19.03.2019р. позивач Державне підприємство /ДП/ Експериментально-дослідне господарство /ЕДГ/ «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України /ДСГДС НААН/ звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати винесені відповідачем Головним управлінням /ГУ/ ДФС у Волинській обл. наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 18.12.2018p., яким збільшено грошове зобов`язання на суму 980507 грн. 30 коп. по сплаті податку з доходів фізичних осіб /ПДФО/, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку, пені, з яких 575445 грн. 28 коп. за податковим зобов`язанням, 387988 грн. 31 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), 17073 грн. 71 коп. пені;

№ від 18.12.2018p., яким збільшено грошове зобов`язання по сплаті військового збору на 77130 грн. 65 коп., з яких 38849 грн. 06 коп. за податковим зобов`язанням, 35999 грн. 09 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, 2282 грн. 50 грн. пені (Т.1, а.с.3-12).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2019р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській обл. № від 18.12.2018р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з ПДФО на суму 18895 грн. 94 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській обл. судовий збір у розмірі 283 грн. 96 коп. (Т.1, а.с.200-210).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДФС у Волинській обл., який покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити; в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін (Т.2, а.с.2-4).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що залишок не перерахованого до бюджету ПДФО в сумі 128315 грн. 17 коп. був встановлений Актом документальної планової виїзної перевірки ДП ЕДГ «Еліта» Волинської ДСГДС НААН № 972/03-18-13-04 від 21.03.2015р., згідно якого станом на 30.09.2015р. не перераховано до бюджету суму ПДФО в розмірі 128315 грн. 17 коп.

Вказана перевірка була проведена в межах 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. При цьому, нарахування грошового зобов`язання зі сплати ПДФО по основному платежу згідно з податковим повідомленням - рішенням № від 18.12.2018р. в розмірі 575445 грн. 28 коп. (у тому числі спірних 18895 грн. 94 коп.) було здійснено контролюючим органом на підставі Акту документальної планової виїзної перевірки № 22496/03-20/13-03/35495203 від 26.10.2018р. з урахуванням того, що за період з 01.10.2015р. по 30.06.2018р. (період не охоплений перевіркою згідно Акту № 972/03-18-13-04 від 21.03.2015р.) позивачем не перераховано ПДФО в розмірі 529624 грн. 65 коп. та частково погашено грошового зобов`язання з ПДФО на суму 82494 грн. 54 коп.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням норм п.87.9. ст.87 ПК України, сплата в загальному розмірі 82494 грн. 54 коп. була спрямована на часткове погашення залишку несплаченого станом на 01.10.2015р. ПДФО в розмірі 128315 грн. 17 коп., і відповідно сума основного платежу визначена у оскаржуваному податковому повідомленню-рішенні включила в себе несплачене ПДФО із зазначеного залишку в розмірі 45820 грн. 63 коп. (в тому числі 6943 грн. 62 коп. за вересень 2015 року, 11161 грн. 83 коп. за серпень 2015 року, 8819 грн. 24 коп. за липень 2015 року, 6152 грн. 13 коп. за червень 2015 року, 5784 грн. 56 коп. за травень 2015 року, 5418 грн. 43 коп. за квітень 2015 року та відповідно залишок ПДФО в розмірі 1540 грн. 82 коп. із загальної суми 5012 грн. 44 коп. за березень 2015 року).

У свою чергу, із розрахунку фінансових та штрафних санкцій до Акту перевірки № 22496/03-20/13-03/35495203 від 26.10.2018р. вбачається, що штрафні санкції за несвоєчасне перерахування позивачем до бюджету ПДФО згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням застосовані за період грудень 2015 року - червень 2018 року, тоді як із розрахунку фінансових та штрафних санкцій до Акту перевірки № 972/03-18-13-04 від 21.03.2015р. вбачається, що штрафні санкції за несвоєчасне перерахування позивачем до бюджету ПДФО згідно податкових повідомлень-рішень №№ та від 04.04.2016р. були застосовані за період березень 2013 року - серпень 2015 року.

За таких обставин жодного подвійного нарахування суми 128315 грн. 17 коп. як залишку станом на 01.10.2015р. податковим органом не проведено.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до постанови КМ України № 537 від 19.06.2019р. «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» відповідача ГУ ДФС у Волинській обл. реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління /ГУ/ Державної податкової служби /ДПС/ у Волинській обл., яке є правонаступником останнього (Т.2, а.с.19-24).

У зв`язку із наведеною реорганізацією ГУ ДФС у Волинській обл. судом апеляційної інстанції в порядку ст.52 КАС України допущено заміну відповідача його правонаступником - ГУ ДПС у Волинській обл.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено під час судового розгляду справи, на підставі наказу № 3223 від 12.09.2018р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати ПДФО, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору за період з 01.10.2015р. по 30.06.2018р. (Т.1, а.с.140).

За результатами цієї перевірки складено Акт № 22496/03-20/13-03/35495203 від 26.10.2018р., яким встановлено наступні порушення:

пп.168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 п.168.1 ст.168 та п.176.2 ст.176 розділу IV ПК України, у результаті чого не сплачено (не перераховано) до бюджету у встановлені ПК України терміни ПДФО на загальну суму 575445 грн. 28 коп. (в тому числі: залишок не сплаченого ПДФО на початок проведення перевірки (01.10.2015р.) 128315 грн. 17 коп. у термін 30.10.2015р., у термін 30.11.2015р. 6312 грн. 51 коп. (ПДФО за жовтень 2015 року), у термін 30.12.2015р. 5994 грн. 40 коп. (ПДФО за листопад 2015 року), у термін 30.01.2015р. 5153 грн. 68 коп. (ПДФО за грудень 2015 року), у термін 02.03.2016р. 7042 грн. 98 коп. (ПДФО за січень 2016 року), у термін 30.03.2016р. 7162 грн. 70 коп. (ПДФО за лютий 2016 року), у термін 30.04.2016р. 7673 грн. 73 коп. (ПДФО за березень 2016 року), у термін 30.05.2016р. 9486 грн. 20 коп. (ПДФО за квітень 2016 року), у термін 30.06.2016р. 9277 грн. 72 коп. (ПДФО за травень 2016 року), у термін 30.07.2016р. 8151 грн. 15 коп. (ПДФО за червень 2016 року), у термін 30.08.2016р. 13308 грн. 61 коп. (ПДФО за липень 2016 року), у термін 30.09.2016р. 12883 грн. 60 коп. (ПДФО за серпень 2016 року), у термін 30.10.2016р. 10067 грн. 22 коп. (ПДФО за вересень 2016 року), у термін 30.11.2016р. 10433 грн. 80 коп. (ПДФО за жовтень 2016 року), у термін 30.12.2016р. 9098 грн. 73 коп. (ПДФО за листопад 2016 року), у термін 30.01.2017р. 8473 грн. 46 коп. (ПДФО за грудень 2016 року), у термін 02.03.2017р. 14579 грн. 24 коп. (ПДФО за січень 2017 року), у термін 30.03.2017р. 16434 грн. 72 коп. (ПДФО за лютий 2017 року), у термін 30.04.2017р. 18263 грн. 74 коп. (ПДФО за березень 2017 року), у термін 30.05.2017р. 18894 грн. 14 коп. (ПДФО за квітень 2017 року), у термін 30.06.2017р. 20615 грн. 48 коп. (ПДФО за травень 2017 року), у термін 30.07.2017р. 21404 грн. 15 коп. (ПДФО за червень 2017 року), у термін 30.08.2017р. 22626 грн. 78 коп. (ПДФО за липень 2017 року), у термін 30.09.2017р. 34196 грн. 80 коп. (ПДФО за серпень 2017 року), у термін 30.10.2017р. 24489 грн. 76 коп. (ПДФО за вересень 2017 року), у термін 30.11.2017р. 25785 грн. 61 коп. (ПДФО за жовтень 2017 року), у термін 30.12.2017р. 23561 грн. 02 коп. (ПДФО за листопад 2017 року), у термін 30.01.2018р. 20612 грн. 76 коп. (ПДФО за грудень 2017 року), у термін 02.03.2018р. - 20646,87 грн. (ПДФО за січень 2018 року), у термін 30.03.2018р. 17920 грн. 20 коп. (ПДФО за лютий 2018 року), у термін 30.04.2018р. 20010 грн. 94 коп. (ПДФО за березень 2018 року), у термін 30.05.2018р. 24610 грн. 19 коп. (ПДФО за квітень 2018 року), у термін 30.06.2018р. 29304 грн. 45 коп. (ПДФО за травень 2018 року), у термін 30.07.2018р. 25147 грн. 31 коп. (ПДФО за червень 2018 року);

пп.1.4, 1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, пп.168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 п.168.1 ст.168 та пп.«а» п.176.2 ст.176 розділу IV ПК України, у результаті чого не сплачено (не перераховувало) до бюджету у встановлені ПК України терміни (своєчасно не перераховувало до бюджету) військовий збір за період, що перевірявся, на загальну суму 38849 грн. 06 коп. (в тому числі: залишок не сплаченого ВЗ на початок проведення перевірки (01.10.2015р.) 11200 грн. 29 коп. у термін 30.10.2015р., у термін 30.11.2015р. 888 грн. 12 коп. (ВЗ за жовтень 2015 року), у термін 30.12.2015р. 853 грн. 06 коп. (ВЗ за листопад 2015 року), у термін 30.01.2015р. 796 грн. 61 коп. (ВЗ за грудень 2015 року), у термін 02.03.2016р. 822 грн. 79 коп. (ВЗ за січень 2016 року), у термін 30.03.2016р. 808 грн. 75 коп. (ВЗ за лютий 2016 року), у термін 30.04.2016р. 861 грн. 71 коп. (ВЗ за березень 2016 року), у термін 30.05.2016р. 965 грн. 58 коп. (ВЗ за квітень 2016 року), у термін 30.06.2016р. 965 грн. 74 коп. (ВЗ за травень 2016 року), у термін 30.07.2016р. 913 грн. 17 коп. (ВЗ за червень 2016 року), у термін 30.08.2016р. 1313 грн. 32 коп. (ВЗ за липень 2016 року), у термін 30.09.2016р. 1327 грн. 92 коп. (ВЗ за серпень 2016 року), у термін 30.10.2016р. 1044 грн. 21 коп. (ВЗ за вересень 2016 року), у термін 30.11.2016р. 1058 грн. 17 коп. (ВЗ за жовтень 2016 року), у термін 30.12.2016р. 962 грн. 74 коп. (ВЗ за листопад 2016 року), у термін 30.01.2017р. 873 грн. 41 коп. (ВЗ за грудень 2016 року), у термін 02.03.2017р. 1298 грн. 96 коп. (ВЗ за січень 2017 року), у термін 30.03.2017р. 1405 грн. 56 коп. (ВЗ за лютий 2017 року), у термін 30.04.2017р. 1574 грн. 32 коп. (ВЗ за березень 2017 року), у термін 30.05.2017р. 1650 грн. 51 коп. (ВЗ за квітень 2017 року), у термін 30.06.2017р. 1849 грн. 96 коп. (ВЗ за травень 2017 року), у термін 30.07.2017р. 1889 грн. 21 коп. (ВЗ за червень 2017 року), у термін 30.08.2017р. 2017 грн. 60 коп. (ВЗ за липень 2017 року), у термін 30.09.2017р. 2921 грн. 73 коп. (ВЗ за серпень 2017 року), у термін 30.10.2017р. 2148 грн. 83 коп. (ВЗ за вересень 2017 року), у термін 30.11.2017р. 2256 грн. 79 коп. (ВЗ за жовтень 2017 року), у термін 30.12.2017р. 2095 грн. 41 коп. (ВЗ за листопад 2017 року), у термін 30.01.2018р. 1849 грн. 74 коп. (ВЗ за грудень 2017 року), у термін 02.03.2018р. 1862 грн. 73 коп. (ВЗ за січень 2018 року), у термін 30.03.2018р. 1651 грн. 99 коп. (ВЗ за лютий 2018 року), у термін 30.04.2018р. 1799 грн. 78 коп. (ВЗ за березень 2018 року), у термін 30.05.2018р. 2209 грн. 49 коп. (ВЗ за квітень 2018 року), у термін 30.06.2018р. 2574 грн. 25 коп. (ВЗ за травень 2018 року), у термін 30.07.2018р. 2227 грн. 81 коп. (ВЗ за червень 2018 року);

ч.5 ст.8 Закону України № 2464-VI від 07.08.2010р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у результаті чого своєчасно не нараховано, не сплачено (не перераховано) єдиний соціальний внесок у визначений термін за обревізований період на загальну суму 2042 грн. 92 коп. (Т.1, а.с.13-32).

На підставі вказаного Акту перевірки відповідачем ГУ ДФС у Волинській обл. прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 18.12.2018p., яким збільшено грошове зобов`язання на суму 980507 грн. 30 коп. по сплаті податку з доходів фізичних осіб /ПДФО/, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку, пені, з яких 575445 грн. 28 коп. за податковим зобов`язанням, 387988 грн. 31 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), 17073 грн. 71 коп. пені;

№ від 18.12.2018p., яким збільшено грошове зобов`язання по сплаті військового збору на 77130 грн. 65 коп., з яких 38849 грн. 06 коп. за податковим зобов`язанням, 35999 грн. 09 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, 2282 грн. 50 грн. пені (Т.1, а.с.37, 38).

26.12.2018р. позивач подав скаргу на наведені податкові повідомлення-рішення, яка рішенням ДФС України № 8599/6/99-99-11-05-01-25 від 21.02.2019р. залишена без задоволення (Т.1, а.с.57-60).

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при включенні до податкового зобов`язання з ПДФО сум за період з березня по червень 2015 року у розмірі 18895 грн. 94 коп. порушено 1095-денний строк, який встановлений ст.102 ПК України, для визначення грошових зобов`язань, а тому податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2018р. в цій частині підлягає скасуванню.

Решта доводів позивача судом визнані безпідставними та необґрунтованими, через що такі відхилені із наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі» у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Виходячи із змісту заявлених апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, з огляду на наступне.

Відповідно до пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.12.2018р. в частині збільшення грошового зобов`язання з ПДФО в розмірі 18895 грн. 94 коп., суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідачем при включені до податкового зобов`язання з ПДФО за період з березня по червень 2015 року податку в розмірі 18895 грн. 94 коп. порушено 1095-денний строк, встановлений ст.102 ПК України.

Зокрема, залишок не перерахованого до бюджету ПДФО в сумі 128315 грн. 17 коп. був встановлений за результатами планової виїзної перевірки, висновки якої викладені в Акті документальної планової виїзної перевірки ДП ЕДГ «Еліта» Волинської ДСГДС НААН № 972/03-18-13-04 від 21.03.2015р. (Т.1, а.с.104-111).

Разом з тим, вказаний залишок не був відображений у податкових повідомлення-рішеннях №№ , від 04.04.2016р., що свідчить про невизначення відповідачем вказаних грошових зобов`язань.

Саме відображення таких сум в Акті перевірки без прийняття відповідного рішення про збільшення грошових зобов`язань не перериває перебіг строку, визначеного ст.102 ПК України.

Згідно Акту перевірки № 22496/03-20/13-03/35495203 від 26.10.2018р. станом на 01.10.2015р. не перераховано позивачем до бюджету суму ПДФО в розмірі 128315 грн. 17 коп.

Водночас, упродовж з 01.10.2015р. по 30.06.2018р. позивачем не сплачено до бюджету 529624 грн. 65 коп.

Враховуючи часткове (у розмірі 82494 грн. 54 коп.) погашення суми грошових зобов`язань, на думку відповідача, розмір ПДФО, який підлягає до сплати, становить 575445 грн. 28 коп., який складається із 529624 грн. 65 коп. податку, не сплаченого у період, що перевірявся, та 45820 грн. 53 коп. залишку, що обліковувався станом на 01.10.2015р., а саме: 6843 грн. 62 коп. за вересень 2015 року, 11161 грн. 83 коп. за серпень 2105 року, 8819 грн. 24 коп. за липень 2105 року, 6152 грн. 13 коп. за червень 2015 року, 5784 грн. 56 коп. за травень 2105 року, 5418 грн. 43 коп. за квітень 2015 року та 1540 грн. 82 коп. за березень 2015 року.

Наказ про проведення перевірки відповідачем було прийнято 12.09.2018р., перевірка розпочалася 28.09.2018р., акт перевірки датований 26.10.2018р.

З урахуванням вимог ст.49 ПК України граничний термін для подачі податкового розрахунку за III квартал 2015 року (липень-вересень) - 09.11.2015р., а для подачі податкового розрахунку за II квартал 2015 року (квітень-червень) - 09.08.2015р., за І квартал 2015 року (березень)- 09.05.2015р.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем при включенні до податкового зобов`язання з ПДФО сум за період з березня по червень 2015 року у розмірі 18895 грн. 94 коп. не дотримано 1095-денний строк, встановлений ст.102 ПК України, для визначення грошових зобов`язань, а тому податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2018р. в цій частині підлягає скасуванню як протиправне.

У свою чергу, із розрахунку фінансових та штрафних санкцій до Акту перевірки № 22496/03-20/13-03/35495203 від 26.10.2018р. вбачається, що штрафні санкції за несвоєчасне перерахування позивачем до бюджету ПДФО згідно з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням були застосовані за період грудень 2015 року - червень 2018 року, тоді як із розрахунку фінансових та штрафних санкцій до Акту перевірки № 972/03-18-13-04 від 21.03.2015р. слідує, що штрафні санкції за несвоєчасне перерахування позивачем до бюджету ПДФО згідно податкових повідомлень-рішень №№ та від 04.04.2016р. були застосовані за період березень 2013 року - серпень 2015 року.

За таких обставин жодного подвійного нарахування суми 128315 грн. 17 коп. як залишку станом на 01.10.2015р. податковим органом не проведено.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2018р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання з ПДФО на суму 18895 грн. 94 коп. не ґрунтується на вимогах закону.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДПС у Волинській обл.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській обл. на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2019р. в адміністративній справі № 140/743/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДПС у Волинській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 11.12.2019р.