Справа № 160/3537/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3537/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №160/3537/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2019 року звернувся до суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці ДФС від 12.03.2019 року №UA100000/2019/100060/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00174.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення про коригування митної вартості товарів протиправним, оскільки воно не відповідає вимогам п. 2 та п. 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України. Позивач вважає, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару. Також, на думку позивача, відповідач не обґрунтував неможливість застосування певних другорядних методів і не конкретизував підстави незастосування цих методів, а лише перелічив їх, хоча й з посиланням на відсутність вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, правом митного органу на витребовування додаткових документів, у разі якщо документи містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідач зауважив, що позивач не надав наявні в нього документи, які дійсно могли б підтвердити здійснення розрахунків між сторонами за придбаний товар, а саме: декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки CIР Дніпро, а саме, витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару. Також зазначив, що під час митного оформлення декларантом подано інвойс та договір поставки від 09.07.2018 №09, в яких відсутні умови оплати за товар. Отже, на думку відповідача, у митного органу виник обґрунтований сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів. При цьому, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не було визнано, є також відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. У відзиві зазначає, що декларант надав наявні в нього документи, які дійсно могли б підтвердити здійснення розрахунків між сторонами за придбаний товар.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09 липня 2018 року між позивачем (далі покупець) та іноземною компанією AVKUN TRADING, LLC (далі постачальник) укладено зовнішньоекономічний Договір поставки №09.07.18.

За умовами даного Договору поставки (з урахуванням змісту додаткової угоди №1 від 16.07.2018р., якою Договір доповнено новим пунктом п.3.9, а також змінено та викладено у новій редакції п.2.1 та п.3.8 Договору):

п.2.1. Покупець замовляє, а Постачальник, будучи торговим представником виробників електричної та освітлювальної фурнітури, постачає товар на умовах цього Договору,

п.2.2. Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно,

п.3.1. Загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором,

п.3.2. Валютою Договору є долар США,

п.3.3. Валютами платежу за цим Договором є долар США і/або Євро,

п.3.5. Товар, який придбано Покупцем згідно з Договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору,

п.3.6. Оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця,

п.3.8. Ціну товару за цим Договором поставки, які зазначено в рахунках на відповідну партію товару. В ціну товару включені вартість тари та упаковки,

п.3.9. Оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок за наступними реквізитами: Отримувач: PANASONIC ECO SOLUTIONS ELEKTRIK SANAYI VE TICARET A.S. Адреса: Abdurrahmangazi Mah. Ebubekir Cad. №44 34887 Sancaktepe, Istanbul, Turkey. Банк бенефіціара: Turkiye Garanti Bankasi A.S. Sultanbeyli Branch. Адреса: Mehmet Akif Mah. №64 Sultanbeyli Istanbul. SWIFT: TGBATRIS, IBAN: TR 7808,

п.4.1. Поставка товару буде здійснюватися партіями, які узгоджуються з Покупцем на умовах CIР-Дніпро (Інкотермс 2010),

п.4.2. Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару,

п.4.3. Вантажовідправником за дійсним Договором може виступати третя сторона,

п.4.4. Датою поставки вважається дата прибуття транспортного засобу з Товаром у місце вивантаження,

п.5.1. Товар, що є предметом Договору, повинен мати належне маркування.

З Договору вбачається, що, укладаючи даний Договір, Сторони передбачили можливість зміни умов поставки за згодою Сторін шляхом їх визначення у рахунках-фактурах на відповідну партію товару. І, виконуючи умови зовнішньоекономічного Договору, змістом документа Іnvoice №250219-1 від 26.02.2019 підтвердили свою згоду на поставку Товару на умовах: CIР-Дніпро.

У березні 2019 року за наведеним Договором Постачальник здійснив поставку Товару торговельної марки VIKO (країна виробництва - TR (Туреччина) на суму 50 437,00 USD (доларів США) загальною вагою брутто 20 543,44 кг. відповідно до наведеного вище Іnvoice №250219-1 від 26.02.2019 та інших документів, які Позивач з метою здійснення митного оформлення товару подав Відповідачу разом з вантажною митною декларацією типу «ІМ/40/ДЕ», якій присвоєно реєстраційний номер №UA100030/2019/399679 (далі - МД) на товари: 1. Електрична апаратура для комутації побутового призначення, не призначена для коаксіальних кабелів та друкованих схем, для напруги 220В, розетки - 81 400 шт., блоки - 2 820 шт., колодки під подовжувачі - 19 699 шт., вилки - 26 100 шт. 2. Електрична апаратура (механічна) для комутації електричних кіл для напруги 220В, вимикачі - 44 180 шт., світорегулятори 900 шт. 3. Вироби будівельні з пластмас, аксесуари - 7 344 шт., коробки пластикові під автомати - 3 950 шт. 4. Електрична апаратура для комутації для коаксіальних кабелів, розетки для ТВ, аудіо - 4 800 шт. Торгівельна марка VIKO. Країна виробництва TR, заявлена митна вартість 2,8314 $/кг.

Відповідно до наведеної МД №UA100030/2019/399679 від 11.03.2019 загальна вартість товару в сумі 50 437,00 USD (долари США) визначена декларантом (Позивачем) за основним методом - а саме, за ціною, що передбачена Договором поставки.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA100030/2019/399679 від 11.03.2019 митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з декларацією Позивач надав митному органу документи, що перелічені у графі 44 МД:

рахунок-фактура (інвойс) (Commercial іnvoice) зокрема, ІNVOICE №250219-1 від 26.02.2019 (код документу 0380 у графі 44 МД),

автотранспортна накладна (Road consignment note) зокрема, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) А№280219 від 28.02.2019 (код документу 0730 у графі 44 МД),

документ про походження товару (Declaration of origin) зокрема, ІNVOICE №250219-1 від 26.02.2019 (код документу 0862 у графі 44 МД),

документ, що містить довідкову інформацію щодо вартості у країні експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам зокрема, комерційна пропозиція OFFER б/н від 26.02.2019 (код документу 3022 у графі 44 МД),

страховий поліс INSURANCE POLICY №0022 від 01.03.2019 (код документу 3530 у графі 44 МД),

зовнішньоекономічний Договір поставки №09.07.18 від 09 липня 2018 (код документу 4100 у графі 44 МД),

інші некваліфіковані документи зокрема:

лист б/н від 12.03.2019 (код документу 9000 у графі 44 МД).

Київською міською митницею ДФС при проведені митного оформлення за МД №UА100030/2019/399679 АСАУР сформовано декілька критеріїв ризику по даній МД за кодами, зокрема:

« 105-2» контроль правильності визначення митної вартості товарів;

« 106-2» витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів;

« 117-7» здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості;

« 202-1» Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації;

« 911-1» забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки.

Згідно Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 11.03.2019 року проведено митний огляд транспортного засобу №СЕ9368ВЕ/СЕ3252ХТ, що тривав до 18год.50хв. 11.03.2019 року.

З матеріалів справи встановлено, що на етапі перевірки митної декларації відповідач повідомив позивача про виникнення необхідності надання додаткових документів з метою підтвердження митної вартості товару, оскільки відповідачем встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, на його думку, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

в наданих документах не зазначено термін оплати за товар, також у графі 44 МД зазначено код документу « 3016 висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією» однак до митного оформлення вказаний документ не надано.

У складі документів, які необхідно додатково надати, відповідач, з посиланням на ст.53 Митного кодексу України, перелічив наступні документи:

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 6)виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості (за власним бажанням).

Декларант повідомив відповідача листом від 12.03.2019 про відмову у подачі інших додаткових документів для підтвердження митної вартості за МД №UA 100030/2019/399679 від 11.03.2019.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів органом доходів і зборів відмовлено у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12.03.2019 №UА100000/2019/100060/2.

Також відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару на підставі митних оформлень за митними деклараціями: від 02.03.2019 №UA807190/2019/7644, від 25.02.2019 №UA100010/2019/321107, від 05.02.2019 №UA100030/2019/396890, від 11.02.2019 №UA500060/2019/3618.

Відповідно до змісту оскаржуваного рішення від 12.03.2019 року №UA100000/2019/100060/2: «митна вартість товару визначена за методом: за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з урахуванням вимог ст.60 МКУ та ґрунтуються на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях: МД від 02.03.2019 №UA807190/2019/7644, МД від 25.02.2019 №UA100010/2019/321107, МД від 05.02.2019 №UA100030/2019/396890, МД від 11.02.2019 №UA500060/2019/3618. Попередні методи не застосовані: метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються - відповідно до вимог частини 2 статті 58 МК України; метод за ціною угоди щодо ідентичних товарів не був використаний у зв`язку з відсутністю інформації у органу доходів і зборів та декларанта щодо вартості угоди з ідентичними товарами.».

Процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом проведена шляхом надіслання електронних повідомлень.

Товари, митну вартість яких скориговано згідно оскаржуваного рішення, випущено у вільний обіг за МД №UА100030/2019/399716 від 12.03.2019 на підставі ч. 7 ст. 55 МК України, шляхом надання гарантій.

Сума наданих гарантій згідно зі ст. 55 МК України становить 325137,62 грн., зокрема: мито 62 529,27 грн. та ПДВ 262608,35 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю винесеного рішення від 12.03.2019 року №UA100000/2019/100060/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00174, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем до митного оформлення документи у сукупності надавали митному органу можливість перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки вказані документи не містили розбіжностей, а їх данні піддаються обчисленню та підтверджують вартість товару. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим рішення відповідача є протиправними.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 53 МК України, у разі якщо документи, подані декларантом, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно частини 6 та 7 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Враховуючи зазначену норми законодавства, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд вказує, що наявність у Відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем під час митного оформлення за МД UA100030/2019/399679 автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) сформовано декілька критеріїв ризику по даній МД за вище вказаними кодами.

Однак, суд зазначає, що спрацьовування АСАУР, яку відповідач використав для визначення форми та обсягу митного контролю відповідно до вимог частини 2 статті 361 МК України, не свідчить про наявність порушення, а свідчить про необхідність додаткової перевірки для підтвердження або спростування такої можливості.

Таким чином, сприйняття даної системи як інструменту припинення чи заборони ризикових транзакцій не відповідає цілям її застосування, визначеним частиною третьою статті 361 МК України.

За результатами проведення огляду товарів та транспортного засобу, який проводився з 18 год. 00 хв. по 18 год. 50 хв. 11.03.2019 року будь-яких розбіжностей, наявних ознак підробки або інших відомостей, які б не підтверджували числові значення складових зазначених у вантажній митній декларації, відповідачем виявлено не було. Зазначене підтверджується актом відповідача про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, в якому вказано на відсутність жодної невідповідності характеристик товарів даним, зазначених у митній декларації.

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, на які посилається відповідач у своєму рішенні про коригування заявленої митної вартості, не відповідають дійсності, оскільки, у інвойсі є посилання на зовнішньоекономічний Договір поставки, змістом якого і є визначені положення щодо розрахунків за товар (п.3.5 зовнішньоекономічного Договору поставки).

Діюче в Україні законодавство не містить будь-яких інших додаткових вимог щодо способів відображення умов оплати за товар у інвойсі.

За загальним правилом, передбаченим нормами ст. 692 Цивільного Кодексу України, оплата товару за договором передбачена після передання товару чи товаророзпорядчих документів. Проте, у оскаржуваному рішенні відповідача відсутнє обґрунтування того, що приведені ним недоліки в інвойсі та Договорі (щодо умов оплати) будь-яким чином впливають на митну вартість товару.

Слід зазначити, що відповідач зобов`язаний обґрунтувати причини витребування ним додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з цим, розбіжності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Що стосується висновку відповідача що декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIР витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, то такі висновки суперечать самим принципам Incoterms 2010, оскільки, саме останні регламентують момент передачі прав на товар і усі пов`язані з цим ризики, та визначають хто і за чий рахунок забезпечує транспортування товарів територіями країн продавця, покупця, транзитних країн, морськими та повітряними шляхами; обов`язки продавців у частині пакування та маркування товарів; обов`язки сторін щодо страхування вантажів і оформлення комерційних документів; місце і час переходу від продавця до покупця ризиків втрати чи пошкодження товарів.

Так, відповідно до умов поставки CIР-Дніпро (Incoterms 2010), визначених та погоджених Сторонами в Інвойсі, перевезення і страхування оплачені до" означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення. Продавець також зобов`язаний укласти договір страхування, що покриває ризик втрати або пошкодження товару під час перевезення.

Таким чином, погоджуючи саме ці умови поставки, сторони виходили з того, що за самим визначенням термінів Інкотермс-2010 продажна ціна вже включає в себе вартість товару, транспортні витрати, а також вартість страхування під час перевезення. Отже, укладаючи даний зовнішньоекономічний Договір, сторонами погоджено всі його істотні умови, до складу яких належить, в тому числі, і ціна товару, що була погоджена ними з урахуванням визначених ними ж умов поставки (зокрема, CIР-Дніпро).

При цьому, окреме додаткове винесення у Договорі інформації про включення у ціну товару вартості тари та упаковки (п.3.8 Договору поставки) здійснене з тих підстав, що питання їх врахування у ціні товару не регулюється використаними Сторонами умовами поставки CIР-Дніпро (Incoterms 2010), але було погоджене ними при укладанні даного Договору поставки.

З огляду на положення зовнішньоекономічного Договору поставки та умов поставки, погоджених сторонами в інвойсі, позивач не потребував укладання і фактично не укладав будь-яких додаткових угод з третіми особами, які були б пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. У зв`язку з чим, позивач повідомив відповідача письмово про те, що він не має можливості надати витребувані відповідачем додаткові документи.

Відтак неподання позивачем витребуваних додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема, з причин їх невизначеності та відсутності, не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Стосовно висловлення сумніву відповідача відносно достовірності висновку Дніпропетровської Торгово-промислової палати України від 11.03.2019 №ГО-655 про якісні та вартісні характеристики товарів, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України» саме торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних осіб експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Таким чином, висновок відповідача відносно сумнівів у правомірності висновку Дніпропетровської Торгово-промислової палати України від 11.03.2019 №ГО-655 виходить за межі правового поля як такий, який здійснений з перевищенням повноважень особи, яка його висловила як представник відповідача.

Що стосується обґрунтування відповідача щодо використання другорядного методу визначення митної вартості придбаних товарів, а саме методу б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.2 ст.55 МК України, прийняте відповідачем письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію, у тому числі щодо митної вартості подібних (аналогічних) товарів, яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. При коригуванні митної вартості товарів за другорядними методами, передбаченими статями 59, 60 та 64 цього Кодексу, у рішенні обов`язково зазначаються номер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів.

Ключовою обставиною при коригуванні митної вартості за другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод, є обставина ідентичності (подібності, аналогічності) товарів. Відповідно орган доходів і зборів повинен довести обставину ідентичності (подібності, аналогічності) оцінюваних товарів та товарів, ціну яких бере за основу, якщо має намір застосувати один із наведених другорядних методів. Така обставина доводиться саме шляхом порівняння характеристик оцінюваних товарів та товарів, ціна яких береться за основу при коригування митної вартості

Таким чином, орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Отже, така порівняльна характеристика в рішенні відповідача про коригування митної вартості товарів не здійснювалась, зазначене рішення прийняте всупереч нормам чинного законодавства.

Зміст винесеного відповідачем рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування того, що розбіжності (недоліки) в інвойсі та Договорі поставки (щодо умов оплати) будь-яким чином впливають на митну вартість товару, відповідач не зазначив і про те, які саме обставини мали б підтвердити документи, які він запропонував позивачу надати додатково. Окрім цього, рішення не містить докладної інформації стосовно джерел, які безпосередньо використовувалися ним при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу. До того ж, відповідач не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом: за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Отже, відсутність витребуваних відповідачем додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що, в свою чергу, підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Неподання позивачем (декларантом) запитуваних відповідачем документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості.

Подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

Відповідач у своєму рішенні про коригування митної вартості товарів не перелічив наявні у нього докази того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

За таких обставин, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються є необґрунтованим, а застосування методу 2 б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - неправомірним.

З огляду на те, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, є необґрунтованим та безпідставним, а документи, подані позивачем до митного органу, відповідають вимогам чинного законодавства, а отже і підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів, то визначення відповідачем митної вартості товару за резервним методом визначення митної вартості здійснено з порушенням вимог митного законодавства України.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №160/3537/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва