Справа № 761/43632/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

представник позивача: не з`явився;

представник відповідача: Скляров О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 23 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків ДФС про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків державної фіскальної служби про скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби № від 26.09.2018 року протиправно застосовано відносно ПАТ «Черкасиобленерго» штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 23.09.2019 р. позов ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків державної фіскальної служби про скасування постанови задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Офісу великих платників податків державної фіскальної служби від 30.10.2018 року №11/42-04 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 1651 КУпАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 1651 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Також від позивача 11.12.2019 за вх. № 45065 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.09.2018 року заступник начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби О.Дерев?янко прийняв рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування вирішено застосувати до ПАТ «Черкасиобленерго» штраф у розмірі 232 158,59 грн за період з 21.07.2018 до 05.09.2018 року та нараховано пеню у розмірі 18 284,59 грн.

17.10.2018 року головним державним ревізором-інспектором Ніконовою О.А. складено протокол №12/42-04, в якому зазначено, що позивач, керівник ПАТ «Черкасиобленерго» вчинив дії щодо несвоєчасної сплати (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.07.2018 по 05.09.2018, чим порушено п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 1651 КУпАП.

В протоколі зазначено, що особу повідомлено про розгляд адміністративної справи 25.10.2018 року у приміщенні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - м.Київ, вул.Дегтярівська.11-Г каб. 305 о 14.00 год.

30.10.2018 року заступник начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Дерев`янко О.В. на підставі зазначеного протоколу та рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 26.09.2018 року виніс постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 1651 КУпАП та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 040,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, рішення від 26.09.2018 р. № , що стало підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення, скасовано. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не було дотримано процедуру накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом (частина перша статті 26 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 4 ст. 1651 КУпАП передбачає відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення № 11/42-04 від 30.10.2018 р., яку було винесено на підставі рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 26.09.2018 р. «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску».

Разом з тим, на момент винесення оскаржуваної постанови, позивачем було застосовано адміністративний порядок оскарження рішення Офісу великих платників податків ДФС від 26.09.2018 р. № шляхом подання скарги від 09.10.2018 р. № 798/0903 до Державної фіскальної служби України. Наведена обставина відповідачем врахована не була.

Також судом першої інстанції встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 р. у справі № 2340/4467/18 визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників ДФС № від 26.09.2018 р., що стало підставою для винесення оскаржуваного рішення. Згідно інформації отриманої судом із сайту Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців вказане судове рішення набрало законної сили 10.05.2019 р.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували правомірність прийняття ним спірної постанови, зокрема в частині щодо дотримання відповідної процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та підстав притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідачем не доведено характеру вчиненого правопорушення, ступеню його вини у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1651 КУпАП не підтверджується наданими суду доказами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила, згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 244, 250, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 23 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко