Справа № 420/3296/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3296/19
Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенка О.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діалайф» (далі ТОВ «Діалайф») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі ГУ ДФС в Одеській області) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12 квітня 2019 року № .

В обґрунтування позову зазначалось, що ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірка позивача щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за січень 2019 року. За результатами перевірки складено акт від 20 березня 2019 року № 179/15-32-12-02/40340772, в якому встановлено порушення ТОВ «Діалайф» п. 200.1, абзацу б) п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за січень 2019 року) у розмірі 4277 200 грн. На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2019 року № , яким ТОВ «Діалайф» завищено суму бюджетного відшкодування за основним платежем 4277200 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1069300 грн.. На думку позивача, висновки акта перевірки не відповідають вимогам Податкового кодексу України, а тому прийняте відповідачем на його підставі податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Діалайф» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив про відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації медичних виробів на адресу нерезидентів або резидентів України, що унеможливлює право на відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок підприємства ТОВ «Діалайф» станом на 20.03.2019 року по декларації з ПДВ за січень 2019 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням ТОВ «Діалайф» подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що рішення окружного суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що право на податковий кредит у разі ввезення товарів на митну територію України виникає в разі належного митного оформлення імпортованого товару та фактичної сплати податку на додану вартість в процесі такого оформлення. На думку позивача, Податковий кодекс України не містить норми, яка б ставила в залежність виникнення права платника податку на віднесення сум ПДВ, сплачених у разі ввезення на митну територію України товарів до податкового кредиту відповідного звітного періоду, від наявності або відсутності реалізації ввезеного товару.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за січень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.02.2019 року № ).

За результатами проведення камеральної перевірки складено акт від 20 березня 2019 року № 179/15-32-12-02/40340772, з якого вбачається, що ТОВ «Діалайф» завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за січень 2019 року) у розмірі 4277200 грн., що є порушенням в порушення п. 200.1, абз. б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 12.04.2019 року № , яким позивачу завищено суму бюджетного відшкодування за основним платежем 4277200 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1069300 грн..

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно до п. 185.1. ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

г) виключено;

д) виключено;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Приписами п.187.1. ст. 187 цього кодексу встановлено, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата Інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до п. 189.4. ст. 189 названого кодексу базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 цього Кодексу.

Зазначений порядок дати виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту застосовується також на операції з примусового продажу арештованого майна органами юстиції.

Згідно із пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.

Як установлено матеріалами справи, аналізом відображення показників даних податкової звітності з податку на додану вартість від 20.02.2019 року № встановлено відхилення, а саме згідно з поданою ТОВ «Діалайф» до Чономорської ОДПІ ГУ ДФС (Б-ДНІСТРОВСЬКЕ ВІДДІЛЕННЯ) ГУ ДФС в Одеській області податковою декларацією з ПДВ за січень 2019 року (від 20.02.2019 року № ) позивачем задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, відображена у рядку 20.2.1 декларації - 4277200 грн.

В ході проведення камеральної перевірки встановлено, що станом на 20.03.2019 року експорт продукції, яка внесена до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ (згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2019 року) не здійснювався (рахуються залишки ТМЦ на складі, що підтверджено фінансовим звітом ТОВ «Діалайф» за 2018 рік, ряд. 1100 «Запаси» складає 113777,3 тис. грн.), на загальну суму ПДВ у розмірі 4277200 грн., а саме: імпорт медичних виробів від нерезидентів ІМІС International Investment Corporation s.r.o., Чехія у травні та липні 2018 року склав: загальний обсяг придбання 93514166 грн., у т.ч. ПДВ 6117750 грн.

З загальної суми ПДВ імпортованих медичних виробів, суму ПДВ у розмірі 4277 200 грн. внесено до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ (згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2019 року).

Станом на 20.03.2019 року фактичний перетин кордону України по експорту відсутній, здійснюється продаж медичних виробів на митній території України.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на рахунок платника (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за січень 2019 року) у розмірі 4277200 грн.

Так, відповідно до п. 200.1. ст.200 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до ПКУ) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 прим. 1. З ст. 200 прим. 1 ПКУ (далі-реєстраційна сума) на момент отримання контролюючим органом податкової декларації з ПДВ (далі - декларація), а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує реєстраційну суму на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Матеріалами справи встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового періоду, у якому виникло від`ємне значення ПДВ) протягом червень, вересень, листопад та грудень 2017 року та січень, лютий , травень та липень 2018 року є: залишки на складі медичних виробів, препаратів які імпортовані з Чехії та Філліпін.

Отже, відповідне свідчить про відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації медичних виробів на адресу нерезидентів або резидентів України та унеможливлює право на відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок підприємства ТОВ «Діалайф» станом на 20.03.2019 року по декларації з ПДВ за січень 2019 року.

При цьому, згідно акту перевірки встановлено, що на момент заявленого до відшкодуванням податку на додану вартість у декларації з ПДВ за січень 2019 року імпортовані медичні вироби у травні та липні 2018 року були реалізовані, а від`ємне значення, яке відображено у додатку 2 до декларації з ПДВ за грудень 2018 року відсутнє.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується і визнає правильним висновок Одеського окружного адміністративного суду про те, що контролюючим органом доведено безпідставне завищення позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на рахунок платника (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за січень 2019 року) у розмірі 4277200 грн., у зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2019 року № відповідачем прийнято обґрунтовано.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Діалайф», є правильним.

Згідно ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 12 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.