Справа № 400/2090/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2090/19
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , (далі позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю після укладення ним першого контракту. Також позивач просив зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати на виплатити одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту у розмірі восьми розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2019 року.

В обґрунтування позову зазначав про протиправність відмови відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту, що підтверджується трудовою книжкою, оскільки виплата одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту передбачена Інструкцією «Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільнені військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.03.2018 р. №200 (далі-Порядок №200).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 після укладення першого контракту.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту у розмірі 8 (восьми) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2019 року.

В апеляційній скарзі, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав про те, що відповідно до п.8 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік установлено, що у 2019 році при визначені одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, а також надбавки за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил України застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлених на 01 січня 2018 року.

Крім того, на думку апелянта позивач, як особа, що проходила службу в державних органах, взагалі не має права на виплату зазначеної допомоги, оскільки пп.7 п.4 розділу XXI Порядку №200 встановлено, що одноразова грошова допомога не виплачується: у разі укладання контракту для проходження військової служби в Національній гвардії України особами, які згідно з даними їх особової справи проходили військову службу за контрактом (кадрову військову службу) чи проходили службу на посадах молодшого, середнього та вищого складу поліції або займали посади рядового і начальницького складу в державних органах.

Позивач, ОСОБА_2 , своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 13.08.2018 № 163 (по стройовій частині) позивача, ОСОБА_2 , зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, позивач прийнятий із запасу на військову службу за контрактом на строк 3 роки та призначений на посаду стрільця 2 го відділення 1 го стрілецького взводу 2 ї стрілецької роти стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони спеціального складу). На посаді вважати з 13.08.2018 року.

Відповідно до записів трудової книжки, ОСОБА_2 проходив проходив службу в органах внутрішніх справ безперервно з 12.08.1996 р. по 30.06.2018 р.

01 липня 2019 року адвокат Лобан О.В, що представляє інтереси ОСОБА_2 здійснив адвокатський запит щодо надання інформації стосовно порядку нарахування та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю після укладення першого контракту (а.с.12).

04 липня 2019 року відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що кадровим (строковим) чи іншим уповноваженим підрозділом ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України до командування частини не надавалась інформація про укладення молодшим сержантом ОСОБА_2 першого контракту про проходження військової служби. Вищевказана інформація (довідка) не надавалась у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів стосовно укладання молодшим сержантом ОСОБА_2 першого контракту про проходження військової служби.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відмова ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України у виплаті одноразової грошової допомоги військовослужбовцю після укладення ним першого контракту є протиправною, а тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами 1, 2 ст. 9 вказаного Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Наказом МВС України від 15 березня 2018 року № 200 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) (далі - Порядок № 200).

Згідно п. 1-3 розділу ХХІ Порядку №200, військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах:

- особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;

- особам сержантського і старшинського складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;

- особам офіцерського складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

Право на отримання одноразової грошової допомоги настає з дня видання наказу командира військової частини про вступ до виконання обов`язків за посадою, на яку призначено військовослужбовця.

Одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, який видається на підставі інформації, наданої кадровим (стройовим) підрозділом військової частини про укладання військовослужбовцем першого контракту про проходження військової служби.

Відповідно до пп. 1 п. 4 розділу ХХІ Порядку №200, одноразова грошова допомога не виплачується особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що прибули для подальшого проходження військової служби з інших органів та військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства України, і зараховані до Національної гвардії України, крім осіб офіцерського складу, які прибули до Національної гвардії України для подальшого проходження військової служби безпосередньо після закінчення вищих військових навчальних закладів та не перебували на посадах.

Втім, як встановлено матеріалами справи, не зважаючи на те, що 13.08.2018 року командиром ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України прийнято наказ №163 (по стройовій частині), про вступ до виконання обов`язків за посадою, на яку призначено військовослужбовця, а також не зважаючи на наявність у відповідача документів з яких вбачається укладання військовослужбовцем першого контракту про проходження військової служби, ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України не нарахувала та не виплатила позивачу одноразову грошову допомогу після укладення ним першого контракту.

На думку колегії суддів, доводи апелянта стосовно того, що позивач прибув до ВЧ для подальшого проходження військової служби, із посиланням на пп. 1 п. 4 розділу ХХІ Порядку №200, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки згідно даних трудової книжки позивача, 30 червня 2018 року його звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Також необґрунтованими є посилання апелянта на пп.7 п. 4 розділу ХХІ Порядку №200, згідно якого одноразова грошова допомога не виплачується: у разі укладання контракту для проходження військової служби в Національній гвардії України особами, які згідно з даними їх особової справи проходили військову службу за контрактом (кадрову військову службу) чи проходили службу на посадах молодшого, середнього та вищого складу поліції або займали посади рядового і начальницького складу в державних органах, з огляду на таке.

Так, колегією суддів встановлено, що п. 4 розділу XXI доповнено новим підпунктом 7 згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ №554 від 09 липня 2019 року, який набрав чинності 23 серпня 2019 року, тобто після укладання 13 серпня 2018 року контракту про проходження ОСОБА_2 військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового та старшинського складу.

Таким чином, обмеження викладені в пп.7 п. 4 розділу ХХІ Порядку №200 не розповсюджуються на позивача, а тому не можуть бути підставою для невиплати допомоги позивачу.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України із посиланням на те, що відповідно до п.8 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2019 ріку 2019 році при визначені одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, а також надбавки за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил України застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлених на 01 січня 2018 року, з огляду на те, що вказана норма встановлює обмеження для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, та жодним чином не стосується одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту військовослужбовцем.

До того ж, вказані доводи спростовуються пунктами 1-3 розділу ХХІ Порядку №200, згідно яких одноразова грошова допомога виплачується в розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Розподіл судових витрат згідно вимог ст.139 КАС України не передбачено.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.