Справа № 140/228/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

13 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11787/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Іщук Л. П.
суддів -Обрізка І. М.
Онишкевича Т. В.

перевіривши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 140/228/19 за адміністративним позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з пропуском строку апеляційного оскарження без порушення питання про його поновлення, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 366 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 21 листопада 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником подано до суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що первинно подану апеляційну скаргу було повернуто ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у зв`язку з несплатою ним судового збору у встановлений судом строк. Зазначає, що здійснення своєчасної оплати судового збору було неможливим з огляду на накладення арештів на його рахунки, а зняття арештів, внесення відповідних змін до кошторисних призначень здійснюється дуже повільно.

В підтвердження вказаних обставин скаржником надано суду копію доповідної записки про оплату судового збору за квітень 2019 року.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення проголошено 02 квітня 2019 року, його повний текст складено 12 квітня 2019 року, а апеляційну скаргу вперше подано 25 квітня 2019 року.

Ухвалою судді Восьмового апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліку, а саме: надання документа про сплату судового збору. Вказаний строк був продовжений ухвалою суду від 25 червня 2019 року на 20 днів з дня отримання такої ухвали.

Ухвалою Восьмового апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішенняВолинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року повернено скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

25 жовтня 2019 року, тобто більше, ніж через 3 місяці після повернення апеляційної скарги, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби повторно подав апеляційну скаргу на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, тобто з порушенням строків, встановлених статтею 295 Кодекс адміністративного судочинства України. До вказаної апеляційної скарги було додано платіжне доручення про сплату судового збору від 28 серпня 2019 року № 2333.

Апеляційний суд не заперечує того, що повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторно звернутися з апеляційною скаргою. Проте строки на апеляційне оскарження автоматично не можуть бути поновленими.

Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Єдиним обґрунтуванням причин пропущення строку є відсутність коштів на сплату судового збору. Проте відсутність коштів на сплату судового збору не є поважною причиною для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

ДФС та її територіальні органи є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

У пункті 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Також слід зазначити, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, апеляційний суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 09 липня 2019 року у справі № 826/8791/17.

Більше того, слід зазначити, що оплата судового збору за подання апеляційної скарги була здійснена скаржником 28 серпня 2019 року, однак, апеляційну скаргу подано лише 25 жовтня 2019 року.

З огляду на те, що апеляційний суд не знаходить підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 140/228/19 за адміністративним позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич