Справа № 360/3124/19
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року справа №360/3124/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі № 360/3124/19 (головуючий І інстанції Н.М. Басова ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27 червня 2019 року № 21 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно особистої заяви від 18.06.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, згідно особистої заяви та матеріалів (подання) Головного управління Національної поліції в Луганській області від 18.06.2019;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (а.с.3-25).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ, наказом ГУНП в Луганській області від 12.11.2018 № 566 о/с звільнений зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 12 листопада 2018 року.

Станом на день звільнення вислуга років складає: - у календарному обчисленні: 15 років 03 місяці 08 днів, у пільговому обчисленні: 09 років 06 місяців 12 днів.

07 грудня 2018 року позивач звернувся до ГУНП в Луганській області із заявою про оформлення та подання необхідних документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, у зв`язку з наявністю вислуги років у пільговому обрахуванні, що надає право на призначення та отримання пенсії за вислугою років (24 роки 09 місяців 20 днів).

У відповідь позивач отримав від ГУНП в Луганській області лист від 27.12.2018 за вих.№9224/111/58/05-2018, з відмовою у задоволенні прохання.

Вважаючи такі дії ГУНП в Луганській області незаконними позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі № 360/731/19, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 , на момент звільнення зі служби в поліції (12.11.2018) набув право призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХП, у зв`язку з наявністю необхідної вислуги років (24 роки 09 місяців 20 днів).

Суд зобов`язав ГУНП в Луганській області внести зміни до наказу № 566 о/с від 12.11.2018 про звільнення позивача зі служби в поліції з 12.11.2018 року, зарахувавши до календарної вислуги років (15 років З місяці 8 днів) для призначення пенсії за вислугу років час служби у підрозділах карного розшуку та підрозділах боротьби з економічною злочинністю, обчисленого з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, а також час участі в антитерористичній операції, обчисленого з розрахунку один місяць служби за три місяці (9 років 6 місяців 12 днів), а також підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України матеріали для призначення пенсії за вислугу років.

Згідно з наказом ГУНП в Луганській області від 29.05.2019 № 453 о/с, на виконання зазначеної постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі № 360/731/19, ГУНП в Луганській області внесені часткові зміни до пункту наказу ГУНП в Луганській області від 12.11.2018 № 566 о/с в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області з 12.11.2018, та встановлено вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні (з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні): 24 роки 09 місяців 20 днів.

18.06.2019 позивач подав заяву про призначення пенсії та надав всі необхідні документи. Того ж дня, 18.06.2019, ГУНП в Луганській області підготовлено подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 12.11.2018, яке разом із іншими документами (зазначеними у пункті з вказаного подання), направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.06.2019 відмовлено в призначенні пенсії.

Рішення є протиправним, тому підлягає скасуванню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27 червня 2019 року № 21 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років згідно особистої заяви від 18 червня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" згідно особистої заяви ОСОБА_1 від 18 червня 2019 року та матеріалів (подання) Головного управління Національної поліції в Луганській області від 18 червня 2019 року.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Законом № 2262-ХІІ не передбачено призначення пенсії за вислугу років при наявності 24 років вислуги років, обчисленої на пільгових умовах. Натомість, вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності 24 календарних років і більше та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії. Наданими для призначення пенсії документами підтверджено, що вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 15 років 03 місяці 08 днів, що не достатньо для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, безпідставно послався на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі № 360/731/19, оскільки предмет спору і суб`єктний склад в цій справі не мають для головного управління преюдиційного значення в тому розумінні, як його визначає процесуальний закон, оскільки це рішення не покладає на відповідача ніякого зобов`язання внаслідок того, що пенсійний орган не був стороною в цій справі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 29.05.2015 Сєвєродонецьким МВМУМВС України у Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.26-27).

Згідно витягу з наказу від 12.11.2018 №566 о/с Головного управління Національної поліції в Луганській області, позивача звільнено за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), з 12.11.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 15 років 03 місяці 08 днів, у пільговому обчисленні: 09 років 06 місяців 12 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає: 15 років 03 місяці 08 днів, відрахувавши з грошового забезпечення кошти за 07 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки (а.с.32).

07.12.2018 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області з заявою про оформлення та подання необхідних документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (а.с.45-50).

Листом від 27.12.2018 №9224/111/58/05-2018 Головне управління Національної поліції в Луганській області надало відповідь в якій зазначило, що згідно з наказом ГУНП в Луганській області від 12.11.2018 № 566 о/с при звільненні ОСОБА_1 з Національної поліції, з 12.11.2018 за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" була встановлена вислуга років у календарному обчисленні: 15 років 03 місяців 08 днів, у пільговому обчисленні 09 років 06 місяців 12 днів. Відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХП (далі Закон), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних років і більше.

Таким чином працівникам поліції, які мають право на пенсію, саме Головні управління Національної поліції, звідки був звільнений працівник й повинні готувати і направляти документи для призначення пенсії до ГУ ПФУ, але лише відносно тих працівників які мають право на пенсію згідно із Законом (№ 2262, відповідно до статті 12). У ОСОБА_1 вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає лише 15 років 03 місяців 08 днів, чого недостатньо для отримання права на пенсію за вислугу років згідно із Законом (з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення 24 календарних років і більше), тому Кузнецов не є особою, яка має право на пенсію згідно із Законом (2262-12), тобто визначену пунктом "а" статті 12 Закону, встановлену особам офіцерського складу, прапоршикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 відповідного Закону. На підставі викладеного у ГУНП в Луганській області відсутні правові підстави для підготовки документів необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років передбаченої пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" і направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (а.с.51-52).

З такою відмовою позивач не погодився і оскаржив дії ГУНП в Луганській області до суду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі №360/731/19 визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області в частині незарахування ОСОБА_1 в наказі № 566 о/с від 12.11.2018 року, яким його було звільнено зі служби в поліції відповідно до Закону України "Про національну поліцію" за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням) з 12.11.2018 року до календарної вислуги років (15 років 3 місяці 8 днів) для призначення пенсії на пільгових умовах час служби у підрозділах карного розшуку та підрозділах боротьби з економічною злочинністю, обчисленого з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, а також час участі в антитерористичній операції, обчисленого з розрахунку один місяць служби за три місяці (9 років 6 місяців 12 днів).

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області внести зміни до наказу № 566 о/с від 12.11.2018 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням), зарахувавши до його календарної вислуги років (15 років 3 місяці 8 днів) для призначення пенсії на пільгових умовах час служби у підрозділах карного розшуку та підрозділах боротьби з економічною злочинністю, обчисленого з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, а також час участі в антитерористичній операції, обчисленого з розрахунку один місяць за три місяці (9 років 6 місяців 12 днів).

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо підготовки та направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України матеріали для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років (а.с.53-60).

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29.05.2019 №453 о/с частково змінено пункт наказу ГУНП в Луганській області від 12.11.2018 № 566 о/с, в частині звільнення зі служби в поліції: майора поліції ОСОБА_1 (0120698), старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області вважати звільненим з 12.11.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 15 років 03 місяці 08 днів, у пільговому обчисленні: 09 років 06 місяців 12 днів, встановивши вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні (з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні): 24 роки 09 місяців 20 днів, підстава: розрахунок вислуги років для призначення пенсії, постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі № 360/731/19 (а.с.61).

Головне управління Національної поліції в Луганській області направило до позивача лист від 12.06.2019 №129/111/58-2019 в якому повідомило, що з метою виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі №360/731/19 для подальшого направлення документів для призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Кузнецову В.П. необхідно особисто звернутися до сектору з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Луганській області та надати необхідні документи для призначення пенсії (а.с.62).

18.06.2019 позивач подав заяву про призначення пенсії (а.с.82).

18.06.2019 Головне управління Національної поліції в Луганській області підготувало подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 разом зі всіма необхідними документами та спрямувало до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для вирішення питання щодо призначення пенсії (а.с.63-64).

За наслідками розгляду подання про призначення пенсії та доданих до нього документів, головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.06.2019 № 21 (а.с.66-67).

Підставою для відмови пенсійний орган зазначає наявність у позивача на день звільнення календарної вислуги років (15 років 03 місяці та 08 днів), що є недостатнім та не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом «а» статті 12 Закону.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що суд у постанові від від 15.05.2019 у справі №360/731/19 дійшов до висновку, що з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні вислуга років позивача складає понад 24 роки, тому позивач на час звільнення з ГУНП в Луганській області набув право на призначення пенсії за вислугу років.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Одночасно стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Згідно з пунктом «й» статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Виходячи з наведеного, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачають можливості призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року, при наявності 24 календарних роки і більше, обчисленої на пільгових умовах.

Закон чітко передбачає, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права в аналогічних спорах цієї категорії викладено, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 22.01.2019 у справі № 295/10742/16-а, від 27.02.2019 у справі № 295/6454/17, від 10.07.2019 у справі № 299/509/15-а, від 25.07.2019 у справі № 806/1402/16, від 22.08.2019 у справі № 295/7220/16-а, від 28.10.2019 року у справі №200/2857/19-а.

Станом на день звільнення - 12 листопада 2018 року календарна вислуга позивача ОСОБА_1 становила 15 років 03 місяці 08 днів, що недостатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, враховуючи зазначені приписи чинного законодавства та позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд вважає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» необхідної календарної вислуги років.

Щодо посилання на обставини, встановлені постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі № 360/731/19 суд зазначає, що під час розгляду цієї справи Головне управління ПФУ в Луганській області не було залучено у якості учасника цієї справи, а постанова суду від 15 травня 2019 року будь-яких зобов`язань стосовно ГУ ПФУ в Луганській області не містить.

Отже, при прийнятті Головним управлінням ПФУ в Луганській області рішення від 27.06.2019 № 21 про відмову в призначенні пенсії позивачу, предмет спору і суб`єктний склад спірних правовідносин, встановлених постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі № 360/731/19, не мають для відповідача преюдиційного значення в тому розумінні, як його визначає процесуальний закон, оскільки це судове рішення не покладає на пенсійний орган ніякого зобов`язання.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 27.06.2019 № 21 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі № 360/3124/19 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі № 360/3124/19 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 10 грудня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв