Справа № 1.380.2019.004144
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року № 857/10727/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року, ухвалене суддею Сакалош В.М., м. Львів, дата складання повного тексту рішення 23 вересня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича, в якому, із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.09.2019, просить визнати протиправними дії відповідача щодо надання неповної відповіді № 4269/13 від 31.07.2019 ОСОБА_1 на його заяву від 22.07.2019.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича, щодо надання неповної відповіді № 4269/13 від 31.07.2019 ОСОБА_1 на його заяву від 22.07.2019. Зобов`язано тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.07.2019 та надати відповідь з урахуванням позиції викладеної в рішенні суду.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що дії відповідача не відповідають вимогам законодавства, і зокрема Закону України «Про звернення громадян» та відповідь, надана позивачу на його заяву, не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року в частині не заявленої ним позовної вимоги зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.07.2019 та надати відповідь з урахуванням позиції викладеної в рішенні суду; доповнити судове рішення прізвищем «Депутат Львівської обласної ради ОСОБА_2 »; уточнити прізвище директора ТзОВ «Червоноградське АТП-14628» «Клюс», а не «Ключ»; вирішити його заяву від 16.09.2019 про розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив незаявлену ним позовну вимогу, зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.07.2019 та надати відповідь з урахуванням позиції викладеної в рішенні суду.

Також, апелянт вказує на те, суд першої інстанції фактично задовольнив його заяву про уточнення позовних вимог від 09.09.2019, однак не вирішив його заяву від 16.09.2019 про розподіл судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 01.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, із заявою на підставі Закону України «Про звернення громадян», у якій, з метою ефективного виконання постанов Львівського окружного адміністративного суду прийнятих на користь ОСОБА_1 , а також з метою забезпечення умов для розгляду і вирішення питань порушених позивачем у заяві від 26.06.2019, просив запросити його, власника Червоноградської автостанції, директора ТзОВ «Червоноградське АТП-14628» Клюса П.Д. та міського голову м. Червонограда ОСОБА_3 на будь-який день, на будь-яку годину на особистий прийом.

Листом Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 15.07.2019 №0-483, за підписом заступника начальника А. Дикого, позивача повідомлено про графік прийому громадян керівником Червоноградського відділу поліції та запропоновано прибути на особистий прийом для вирішення питань викладених у заяві у визначені дні та години.

22.07.2019 позивач звернувся із заявою до заступника начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області з проханням у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» повідомити його додатково про конкретну дату та час особистого прийому з урахуванням вимог зазначених у заяві від 01.07.2019.

Листом Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 31.07.2019 №4269/13, за підписом т.в.о. начальника В. Черника, позивача повідомлено про те, що особистий прийом громадян керівниками та посадовими особами органів поліції здійснюється у відповідності до вимог Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах і підрозділах Націонльної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930. Згідно затвердженого графіку прийом громадян керівником Червоноградського відділу поліції здійснюється щопонеділка з 10:00 год до 12:00 год. З урахуванням викладеного, запропоновано позивачу прибути на особистий прийом у визначені дні та години для вирішення питань викладених у заяві від 01.07.2019, та зокрема щодо запрошення осіб, вказаних у даній заяві.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян, відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, є Закон України «Про звернення громадян». Даний Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Розгляд звернень громадян органами НП поліції здійснюється відповідно до Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930 (далі Порядок).

Згідно п. 4 розділу І Порядку розгляд звернень та особистий прийом громадян в органах та підрозділах поліції є складовою механізму реалізації прав громадян на внесення до органів державної влади пропозицій щодо поліпшення їх діяльності, виявлення недоліків у роботі, оскарження дій посадових осіб та органів державної влади.

Розділом ІV Порядку визначено, що рішення які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України. Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Отже, за наслідками розгляду заяви, суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне рішення, в той час, як відповідач протиправно направив позивачу відповідь у формі листа із змісту якого вбачається, що відповідачем не надано повної та ґрунтовної відповіді позивачу та не вирішено питань викладених у поданій заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям в контексті вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень їх посадових чи службових осіб, адміністративний суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відсутність належним чином оформленого рішення про задоволення заяви чи відмову у вирішенні питання заявленого позивачем, свідчить про те, що уповноваженою особою не прийнято жодного рішення відповідно до норм чинного законодавства, а отже не розглянуто належним чином заяву позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджуються з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправними дій тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича щодо надання неповної відповіді № 4269/13 від 31.07.2019 ОСОБА_1 на його заяву від 22.07.2019, а тому позов в цій частині правомірно задоволений.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відтак, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог позивача, зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.07.2019 та надати відповідь з урахуванням позиції викладеної в рішенні суду, оскільки така вимога позивачем не заявлялася.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що допущена судом першої інстанції описка у прізвищі директора ТзОВ «Червоноградське АТП-14628» Клюса П.Д. підлягає усуненню судом першої інстанції у порядку, передбаченому статтею 253 Кодексу адміністративного судочинства України, і не дає підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції не вирішив заяву ОСОБА_1 від 16.09.2019 про розподіл судових витрат.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Згідно із положеннями ч.3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

На підтвердження понесених витрат пов`язаних із прибуттям до суду, позивачем надано квиток на втобус.

З огляду на викладене, понесені ОСОБА_1 витрати в загальній сумі 63,50 грн., які пов`язанні із його прибуттям до суду, підлягають присудженню в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

За змістом ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі №1.380.2019.004144 в частині зобов`язання тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.07.2019 та надати відповідь з урахуванням позиції викладеної в рішенні суду скасувати.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язанні із прибуттям до суду в сумі 63 (шістдесят три) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 12.12.2019.