Справа № 640/19574/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.,

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Генеральної прокуратури України щодо проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та оформлення результатів цього службового розслідування у вигляді висновку (пункти 3-4 резолютивної частини висновку);

- визнати протиправною відповідь керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України Уварова Володимира Геннадійовича, оформлену листом від 24.10.2018 № 25/2-32762-12 на скаргу ОСОБА_1 від 19.09.2018;

- зобов"язати Генеральну прокуратуру України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 19.09.2018 у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян" та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України від 06.12.2017 №343.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Наказом Генерального прокурора України від 16.07.2018 № 137 на підставі статті 9 Закону України «Про прокуратуру», пунктів 1, 3 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 06.12.2017 № 343, та в зв`язку з отриманою Генеральною інспекцією інформацією щодо можливих фактів використання прокурорами органів прокуратури міста Києва своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, у тому числі прокурором четвертого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3.

За результатами проведеного службового розслідування комісією зроблені наступні висновки:

1. Службове розслідування щодо можливих фактів використання прокурорами органів прокуратури міста Києва своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, у тому числі прокурором четвертого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3. завершити.

2. Під час службового розслідування інформація про використання прокурорами органів прокуратури міста Києва своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб не підтвердилась.

Водночас підтвердилися доводи ОСОБА_2 щодо незастосування до теперішнього часу органом досудового розслідування належної правової процедури стосовно інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

3. Під час розслідування кримінальних проваджень № 0001470 та №0000669 встановлено порушення заступником прокурора міста Києва ОСОБА_1 вимог статей 36, 100, 216 КПК України.

4. Ураховуючи викладені у пунктах 2-3 висновку факти порушення правил підслідності та безпідставної зміни органу досудового розслідування з мотивів ефективності досудового розслідування на стадії його початку, копію висновку направити профільному заступнику Генерального прокурора для перевірки ефективності та повноти здійснення процесуального керівництва, вирішення питання про зміну органу досудового розслідування та за наявності підстав ініціювання дисциплінарної відповідальності.

5. З висновком службового розслідування ознайомити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і долучити копії до матеріалів їхніх особових справ.

До Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України надійшла заява ОСОБА_2 про незаконні дії працівників прокуратури міста Києва, в якій повідомлено про незгоду з діями прокурора прокуратури міста Києва ОСОБА_3. щодо оголошення повідомлення про підозру в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України та щодо звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0001470 від 18.11.2017. В заяві також зазначено, що на думку ОСОБА_2 , дії органу досудового слідства спрямовані не на процесуальні заходи забезпечення кримінального провадження, а на досягнення якихось не процесуальних цілей - схилити його до самообмови, або вчинення інших дій, потрібних і вигідних слідству або іншим фінансово зацікавленим в цій справі особам.

Керівником Генеральної інспекції В. Уваровим підготовлена доповідна записка на ім`я Генерального прокурора України Луценка Ю.В. відносно того, що зазначені у зверненні ОСОБА_2 відомості про використання прокурорами своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 06.12.2017 № 343, є підставою для проведення службового розслідування. З урахуванням викладеного, з метою проведення перевірки доводів, викладених у зверненні ОСОБА_2 Керівником Генеральної інспекції В. Уваровим запропоновано призначити службове розслідування стосовно ОСОБА_3 за участю Генеральної інспекції та Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності.

За результатами розгляду доповідної записки, 16.07.2018 Генеральним прокурором України прийнято наказ № 137 про призначення службового розслідування. Пунктом 3 наказу вказано про необхідність ознайомити членів комісії та ОСОБА_3

В доповідній записці керівника Генеральної інспекції та наказі Генерального прокурора України вказівки щодо проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 відсутні.

Також, колегією суддів, встановлено, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з наказом про призначення відносно нього службового розслідування.

У заяві ОСОБА_2 зазначалося про незгоду з діями органу досудового слідства вчинених по кримінальному провадженню №0001470, зокрема прокурором ОСОБА_3 .

Таким чином, призначаючи службове розслідування Генеральним прокурором в наказі зазначено про надходження інформації щодо можливих фактів використання прокурорами органів прокуратури міста Києва своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, у тому числі прокурором четвертого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3

ОСОБА_1. під час службового розслідування запропоновано надати пояснення щодо кримінального провадження № 0001470, оскільки ОСОБА_1 приймав процесуальні рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Листом від 29.08.2018 заступник прокурора міста Києва ОСОБА_1. повідомив Генерального прокурора Луценка Ю.В. про те, що проведення службової перевірки за заявою підозрюваного у кримінальному провадженні, що триває, є тиском, втручанням у самостійну діяльність прокурора та намаганням неправомірного впливу на його незалежність, порушенням принципу самостійності, незалежності та гарантій прав сторін кримінального процесу. У листі вказано, що він не вважає за можливе та необхідне надавати будь-які пояснення.

Під час службового розслідування комісією встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001470 розпочато слідчим прокурори міста Києва 18.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, розслідування яких згідно з вимогами ст. 216 КПК України здійснюється органами Національної поліції.

Також встановлено факт порушення заступником прокурора міста Києва ОСОБА_1. вимог кримінального процесуального законодавства, які полягають у прийнятті ним процесуального рішення від 18.11.2017 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування за відсутності підстав, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК України, а саме даних про неефективне досудове розслідування.

Про вказані обставини й було зазначено у висновку службового розслідування. При цьому, в пункті 4 висновку зазначено, що ураховуючи викладені у пунктах 2-3 висновку факти порушення правил підслідності та безпідставної зміни органу досудового розслідування з мотивів ефективності досудового розслідування на стадії його початку, копію висновку направити профільному заступнику Генерального прокурора для перевірки ефективності та повноти здійснення процесуального керівництва, вирішення питання про зміну органу досудового розслідування та за наявності підстав ініціювання дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, правомірність висновків комісії щодо порушення ОСОБА_1 вимог Кримінального процесуального кодексу України та наявність підстав ініціювання дисциплінарної відповідальності підлягають встановленню профільним заступником Генерального прокурора.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, виходив з того, що відсутні протиправні дії Генеральної прокуратури України щодо проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

У розділі VI Інструкції передбачена необхідність в дослідженні наявності чи відсутності порушень положень законів чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів не виключно особаю відносно якої призначено розслідування, а встановлення осіб, які допустили порушення.

Розділ ІV Інструкції не регламентує процедуру, яку треба виконати, а лише зазначає які питання досліджуються під час службового розслідування.

Встановивши порушення в діях особи, стосовно якої службове розслідування не призначалось, уповноважені посадові особи, що проводять розслідування повинні виконати дії, передбачені інструкцією, які забезпечують права особи, та вжити заходи по додержанню порядку призначення службового розслідування, ініціювати та отримати наказ із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові, посади прокурора стосовно якого призначено службове розслідування, ознайомити його з цим наказом, роз`яснити права та інше.

Не виконання цих дій позбавляє особу права на захист, у тому числі і права на звернення до суду за судових захистом для можливості визнання протиправним та скасування індивідуального акту, яким є наказ про призначення службового розслідування.

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що під час службового розслідування позивачу було запропоновано надати пояснення щодо прийнятих ОСОБА_1 процесуальних рішень, що на думку суду першої інстанції підтверджується листом від 29.08.2018 року.

Проте, колегія суддів зазначає, що вказаний лист не містить жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 пропонувалось надати пояснення з приводу прийнятого ним процесуального рішення.

Було запропоновано надати пояснення щодо дій підлеглого працівника ОСОБА_3 , стосовно якого і було призначене службове розслідування.

Апелянт надав суду лист, в якому зазначив, що не має права на розголошення даних досудового слідства, оскільки це є порушенням ст.. 222 КПК України, у зв`язку з відсутністю нього відповідного дозволу прокурора чи слідчого.

Суд першої інстанції, помилково розцінив вказаний лист як документ, що підтверджує роз`яснення ОСОБА_1 права на оскарження дій голови та членів комісії, оскільки в ньому відсутні посилання на роз`яснення йому прав особи стосовно якої проводиться службове розслідування, у тому числі права на оскарження дій голови та членів комісії.

В листі міститься тільки позиція щодо проведення службового розслідування стосовно прокурора ОСОБА_3 .

Крім того, у рішенні суду першої інстанції, зазначено, що «службове розслідування проводилось не у відношенні конкретного прокурора, а здійснювався комплекс заходів, з метою з`ясування обставин, що стали підставами для його призначення, що відповідає визначенню «службове розслідування».

Проте, як зазначено у п.3 розділу І Інструкції службове розслідування є комплексом заходів, які здійснюються відповідно до цієї інструкції з метою з`ясування обставин, що стали підставами для його призначення.

Тобто, крім необхідності дотримання процедурних питань, у визначенні терміну «службове розслідування» чітко зазначено його ціль: «з метою з`ясування обставин, що стали підставами для його призначення.»

Вичерпний перелік підстав для призначення службового розслідування визначено у п.3 розділу ІІ Інструкції.

У наказі Генерального прокурора від 16.07.2018 № 137 було зазначено, що службове розслідування призначено лише за однією підставою, а саме у зв`язку з отриманням інформації про можливе використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних з цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Голова та члени комісії виконали наказ Генерального прокурора, дослідили наявність відомостей про використання прокурором службових повноважень або службового статусу та пов`язаних з цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб та встановили, що ця інформація не знайшла свого підтвердження.

Повністю виконавши наказ і здійснивши комплекс дій, вказаних у визначеному терміні «службове розслідування» голова та члени комісії, вийшли за межі повноважень, встановили нову ціль службового розслідування, яка не була зазначена ні в наказі Генерального прокурора про призначення службового розслідування, та також не міститься у вичерпному переліку підстав для проведення службового розслідування, зазначеному у п.3 розділу ІІ Інструкції.

Дії голови та членів комісії звелись до надання юридичної оцінки прийнятого ОСОБА_1 процесуального рішення оформленого постановою від 18.11.2017 про доручення здійснення досудового розслідування.

З вищевикладеного, колегія суддів, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Генеральної прокуратури України щодо проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та оформлення результатів цього розслідування у вигляді висновку.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправною відповідь керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України оформлену листом від 24.10.2018 № 25/2-32762-18 на скаргу ОСОБА_1 та зобов`язати Генеральну прокуратуру України розглянути скаргу ОСОБА_1 у порядку встановленому Законом України «Про звернення громадян» та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України від 06.12.2017 № 343, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано скаргу на ім`я Генерального прокурора Луценка Ю.В. , в якій він просив:

- скасувати висновок службового розслідування від 06.09.2018 за заявою ОСОБА_2 з підстав його невідповідності фактичним обставинам, встановленим під час проведення службового розслідування;

- у зв`язку з відсутністю потреби у проведенні додаткових перевірочних дій зобов`язати комісію протягом 10 робочих днів скласти новий висновок на підставі зібраних раніше матеріалів, виключивши із п. 2 резолютивної частини абзац 2, а також виключивши п.п. 3, 4 резолютивної частини. В описовій частині виключити посилання на анкетні дані учасників кримінального судочинства до яких застосовані інші обставини, які не відповідають фактичним обставинам.

За результатами розгляду скарги, керівником Генеральної інспекції В. Уваровим підготовлена на ім`я Генерального прокурора України Луценку Ю.В. доповідна записка, якою повідомлено про відсутність підстав для скасування висновку службового розслідування.

Вказана доповідна записка погоджена Генеральним прокурором України Луценком Ю.В. 23.10.2018 та вказано про необхідність надання відповіді заявнику.

Листом від 24.10.2018 за № 25/2-32762-18 керівник Генеральної інспекції В. Уваров повідомив заступника прокурора міста Києва ОСОБА_1. про прийняте рішення.

Відповідно до пункту 2 розділу VIII Інструкції висновок службового розслідування може бути скасовано Генеральним прокурором, посадовою особою, яка призначила службове розслідування, або особами, які виконують їх обов`язки, у разі неповноти службового розслідування, невідповідності висновку службового розслідування фактичним обставинам, встановленим під час його проведення, а також у разі допущення інших порушень цієї Інструкції, що суттєво вплинули чи могли вплинути на результати службового розслідування.

При цьому, суд зазначає, що Інструкцією не визначений порядок розгляду скарг на висновки службового розслідування, а лише вказано про підстави його скасування. Прийняття Генеральним прокурором України рішення про відмову у задоволенні скарги Інструкцією не передбачено.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що доповідна записка затверджена Генеральним прокурором, відповідно суд приходить до висновку, що Генеральним прокурором розглянуто скаргу позивача та не встановлено підстав для скасування висновку службового розслідування.

Проте, подана ОСОБА_1 на ім`я Генерального прокурора скарга на висновок службового розслідування була розглянута керівником Генеральної інспекції Генеральної прокуратури Уваровим В.Г., який виступав ініціатором службового розслідування, і підлеглі якого були головою та членами комісії по проведенню службового розслідування, що підтверджується листом за підписом Уварова В.Г. від 24.10.2018 № 25/2-32762-18.

Таким чином, скарга була розглянута тим органом, дії та рішення якого оскаржувались, що є порушенням заборони, встановленої частиною 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», в якій зазначено, що забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органом або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржується.

Тому колегія суддів, зазначає, оскільки порушено процедуру розгляду заяви ОСОБА_1 , то для ефективного захисту порушених прав відповідача, є підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Генеральної прокуратури України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 19.09.2018 у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України від 06.12.2017 № 343.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2019 року - скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Генеральної прокуратури України щодо проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та оформлення результатів цього службового розслідування у вигляді висновку (пункти 3-4 резолютивної частини висновку).

Зобов`язати Генеральну прокуратуру України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 19.09.2018 у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах прокуратури, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України від 06.12.2017 № 343.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова