Справа № 320/4568/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Київ № 320/4568/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Київській області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), визнання

протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 №Ф-63126-54 щодо зобов`язання ОСОБА_1 сплатити заборгованість (недоїмку) зі сплати єдиного внеску в сумі 29903,25 грн.; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 №№/2123 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, щодо зобов`язань ОСОБА_1 сплатити суму нарахованих (штрафу, пені) на суму недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за період часу з 21.01.2014 по 22.05.2019 в сумі 28736,08 грн., з яких 5856,87 грн. сума штрафу та 22879,21 грн. сума нарахованої пені.

Позов мотивовано безпідставністю застосування до позивача заходів впливу, стягнення і відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску в зв`язку зі звільненням позивача від такої відповідальності як особи, яка перебувала на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Ухвалою суду від 27.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що відповідно до облікових карток по єдиному внеску за позивачем рахується недоїмка по єдиному внеску за період з ІІІ кварталу 2014 року по IV квартал 2018 року, у зв`язку з чим контролюючим органом, відповідно до вимог закону, виставлено та направлено спірну вимогу. Крім того, відповідачем зазначено, що позивач не відноситься до платників єдиного внеску, яких звільнено від виконання обов`язків щодо сплати єдиного внеску, оскільки на день звернення з заявою про звільнення від виконання обов`язків по сплаті єдиного внеску позивач не перебував на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, і звернення позивача із такою заявою є передчасним в зв`язку із продовженням строків проведення антитерористичної операції.

Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої з початком проведення антитерористичної операції позивачем припинено господарську діяльність, як фізичною особою-підприємцем, та не отримано з 2014 року будь-якого доходу, у зв`язку з чим обов`язку зі сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі не виникало.

Представниками сторін у судовому засіданні 04.11.2019 підтримано позиції, викладені у своїх заявах по суті справи, додаткових відомостей по суті спору суду не надано.

Ухвалою суду від 04.11.2019 здійснено заміну відповідача у справі Головне управління ДФС у Київській області на правонаступника Головне управління ДПС у Київській області.

На підставі заявлених у судовому засіданні представниками сторін письмових клопотань про розгляд справи в порядку письмового провадження, судом вирішено продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , перебував у статусі фізичної особи-підприємця у період з 20.03.2008 по 26.02.2019.

Згідно довідки від 29.09.2015 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, ОСОБА_1 постійно проживав по АДРЕСА_2 та перемістився з тимчасово окупованої території 08.06.2015.

Головним управлінням ДФС у Київській області сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 №Ф-63126-54 на суму 29903,35 грн.

Рішенням Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 №№/2123 до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 5856,87 грн. та нараховано пеню у розмірі 22879,21 грн. за несплату єдиного внеску за період з 21.01.2014 по 22.05.2019.

Вважаючи вказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій та пені протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (з подальшими змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі по тексту Закон №2464-VI).

Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 4 Закону №2464-VI встановлено, зокрема, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, календарний рік.

Статтею 25 Закону №2464-VI регламентовано заходи впливу та стягнення, частина перша якої передбачає, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2464-VІ, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно частити одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII, який набрав чинності 15.10.2014, визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 93 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.».

02.03.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України №219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці», розділом І якого внесено до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» такі зміни: «Пункт 93 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року №1669-VII вважати пунктом 94». Закон України № 219-VIII від 02.03.2015 набрав чинності 13.03.2015.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р), яке втратило чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Аналіз наведених норм надає підстави для висновку, що перебування фізичної особи-підприємця на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, є підставою для зупинення застосування до такого платника заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VI. При цьому, за наявності вказаних обставин такий платник набуває право на звільнення від сплати єдиного соціального внеску шляхом списання накопиченої заборгованості за відповідний період в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійної заборгованості, тобто за заявою такого платника, поданою за місцем його податкової реєстрації.

Відповідачем не заперечувалась обставина щодо перебування позивача на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, а саме: в м. Донецьк до 20.02.2019.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р, від 05.11.2014 №1079-р, від 02.12.2015 №1275-р місто Донецьк включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З наявної у матеріалах справи облікової картки позивача по єдиному внеску та наданого відповідачем розрахунку боргу з єдиного внеску вбачається, що єдиний внесок нараховано за період з ІІІ кварталу 2014 року по IV квартал 2018 року, тобто в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції.

За наведених обставин, суд вважає недоїмку позивача по єдиному внеску за період з ІІІ кварталу 2014 року по IV квартал 2018 року безнадійною в розумінні пункту 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VІ та такою, що підлягає списанню. Відтак, відповідачем неправомірно винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 №Ф-63126-54 щодо зобов`язання позивача сплатити заборгованість (недоїмку) зі сплати єдиного внеску в сумі 29903,25 грн., тому вказана вимога підлягає скасуванню.

Доводи відповідача про те, що підставою для виставлення позивачу оскаржуваної ним вимоги про сплату боргу (недоїмки) стала наявність відповідної заборгованості з єдиного соціального внеску, суд вважає необґрунтованими, оскільки боргові зобов`язання, визначені у спірній вимозі, охоплюють період, упродовж якого позивач перебував на обліку в органі доходів і зборів, який розташований на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції та набув право на звільнення від відповідних зобов`язань по єдиному внеску.

Посилання відповідача на те, що на день звернення із заявою про списання заборгованості позивач не перебував на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані на території населеного пункту в зоні проведення антитерористичної операції, також, на думку суду є необґрунтованим, оскільки законодавець передбачає необхідність звернення саме до контролюючого органу на момент подання відповідної заяви і не обмежує таке звернення умовою щодо необхідності в цей час перебувати саме на обліку в органі доходів і зборів у зоні проведення антитерористичної операції.

Твердження відповідача про те, що антитерористична операція не завершена і позивач не набув право на звернення із заявою про списання заборгованості з єдиного внеску, не відповідають положенням пункту 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VІ, яким передбачено звільнення від сплати єдиного внеску за відповідних обставин до завершення антитерористичної операції на підставі заяви платника та не міститься умови щодо необхідності звернення із такою заявою лише після завершення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 22 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, зразкова адміністративна справа типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановляння зразкового рішення.

Згідно частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Верховним Судом розглянуто зразкову справу №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) за позовом Обласної комунальної установи «Луганський центр підтримки молодіжних ініціатив та соціальних досліджень» до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Постановою Верховного Суду від 30.03.2018 у зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області від 13 грудня 2017 року № про застосування штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

За змістом постанови Верховного Суду від 30.03.2018 у зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18), ознаками цих типових справ є предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

Вирішуючи зразкову справу №812/292/18 (№Пз/99901/22/18), Верховний Суд у постанові від 30.03.2018 зазначив: що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VІ; з огляду на дію абзацу третього пункту 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

За таких обставин Верховний Суд підсумував, що застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, є протиправним, та задовольнив позовні вимоги.

З огляду на висновки Верховного Суду в зразковій справі №812/292/18 (№Пз/99901/22/18) та на встановлені під час судового розгляду обставини щодо нарахування позивачу єдиного внеску за період з ІІІ кварталу 2014 року по IV квартал 2018 року, тобто в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, та перебування позивача на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, підлягають задоволенню вимоги про скасування рішення Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 №№/2123 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, щодо зобов`язань позивача сплатити суму нарахованих (штрафу, пені) на суму недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за період часу з 21.01.2014 по 22.05.2019 в сумі 28736,08 грн., з яких 5856,87 грн. сума штрафу та 22879,21 грн. сума нарахованої пені.

Отже, враховуючи висновки суду про наявність підстав для скасування вимоги Головного управління ДФС у Київській про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 №Ф-63126-54 та рішення Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 №№/2123 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція від 16.08.2019 №1688-6313-9582-4167), відтак на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2019 №Ф-63126-54 щодо зобов`язання ОСОБА_1 сплатити заборгованість (недоїмку) зі сплати єдиного внеску в сумі 29903,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області від 03.07.2019 №№/2123 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, щодо зобов`язань ОСОБА_1 сплатити суму нарахованих (штрафу, пені) на суму недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску за період часу з 21.01.2014 по 22.05.2019 в сумі 28736,08 грн., з яких 5856,87 грн. сума штрафу та 22879,21 грн. сума нарахованої пені.

Стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства Українидо початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 10 грудня 2019 року