Справа № 521/10771/19
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/299/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.

за участю секретаря - Шабалдак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся адвокат Розенбойм Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з адміністративним позовом (уточненим у ході розгляду справи), в якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0315/50000/19 від 21.02.2019 року, прийняту Одеською митницею ДФС, якою громадянина України ОСОБА_1 було визнано у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 2043,72 грн. (а.с. 1-7).

Позов обґрунтований наступними обставинами. 29.01.2019 року державним інспектором 1-го відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДВС Василенко М.А. було складено протокол про порушення митних правил №0315/50000/19 стосовно позивача. 21.02.2019 року заступником начальника митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Чайка Є.О. було прийнято Постанову в справі про порушення митних правил №0315/50000/19. Вказаною постановою позивача було визнаним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 2043, 72 грн.

Постановою від 27.03.2019 року скарга позивача була залишена без задоволення із посиланням на можливість подальшого судового оскарження.

Позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення, спору, а рішення за результатами розгляду скарги було отримано адвокатом позивача 14.06.2019 року в приміщенні Одеської митниці ДФС внаслідок ознайомлення з матеріалами справи на підставі клопотання від 07.06.2019 року. З огляду на це, позов подано протягом десятиденного строку з дня отримання копії рішення, яким завершена процедура досудового врегулювання спору.

Висновки оскаржуваної постанови та протоколу ґрунтуються на наступному доводі: «компресор кондиціонера - як і будь-який компресор, призначений на нагнітання, створення монометричного тиску. Після компресора рідина слідує до конденсатору, де значно охолоджується і далі на шляху теплообмінник кондиціонера, в якому все той же холодоагент вбирає в себе тепло, що надходить в салон повітря, і цикл повторюється. Схема роботи компресора кондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання.

На підставі цього твердження, в протоколі та постанові зроблено висновок, про те, що «за своїми характеристиками та принципом дії компресори кондиціонера відносяться до холодильного обладнання та не можуть класифікуватися у товарній під категорії згідно з УКТ ЗЕД , яка є кошиковою у товарній позиції 8418 УКТ ЗЕД з описом «інші».

Далі, за висновками протоколу та постанови «з урахуванням правил 1.6 ОПІ, примітки 2 (а) до розділу XVI Пояснень до товарних позицій 8414 УКТ ЗЕД товар : «компресори кондиціонера» підлягає класифікації у товарній під позиції (ставка ввізного мита - 5%) як «компресори, які використовуються у холодильному обладнанні, потужністю понад 0.4 кВ.т.»

Та зазначає, що не згодний з даним твердженням з огляду на наступне.

Відповідно до пояснення до товарної позиції 8418 «Холодильники, морозильники та ніше холодильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415» до цієї товарної позиції включається: холодильники та холодильні установки цієї товарної позиції є переважно машинами або складаннями агрегатів, зданими в режимі безперервної роботи підтримувати низьку температуру (біля 0°C і нижче) на активному охолоджувальному елементі за допомогою абсорбції прихованої теплоти випарювання скраплених газів (наприклад: аміак, галогенові вуглеводні) летких рідин або у випадку деяких суднових холодильників - води. Компресори відносяться як такі до товарної позиції 8414, навіть якщо розроблені для встановлення в холодильниках. Неспеціалізовані частини (тобто трубки і банки) включаються у відповідні товарні позиції.

Згідно до пояснення до товарної позиції 8415 «Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входить вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо», проте до цієї товарної позиції не входять холодильні установки, розраховані на підтримку температури нижче 0°C в закритих камерах (наприклад: трейлерів вантажних машин або контейнерів) і які мають опалювальну систему для підвищення температури в камері у встановлених межах, якщо температура зовнішнього повітря дуже низька. Це обладнання включається до товарної позиції 8418 як рефрижераторне або морозильне обладнання, в якому нагрівальні функції мають другорядне значення стосовно основної функції - нагрівальні функції мають другорядне значення сточено основної функції - зберегти швидкопсувні продукти охолодженими під час перевезення.

Згідно загального положення до розділу XVI (2) частини, частина які самі утворюють виріб, охоплений однією з товарних позицій цього розділу; вони у всіх випадках включаються до відповідних товарних позицій, якщо вони спеціально призначені для роботи як частина конкретної машини. Зокрема, це стосується, таких частин: (1) насоси і компресори (товарні позиції 8413-8414).

Таким, чином товар: «Запасні частини кондиціонерів, компресор однороторний т/м GMCC" у відповідності до вимог УКТ ЗЕД та Правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, товар передбачено класифікувати в товарній позиції 8414, а саме в товарній під категорії 8414 80 73 98.

Вказаний висновок відображений також в Кваліфікаційному висновку №03/19 від 14.02.2019 року, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Хамарат Логістик».

З огляду на вищенаведене, позивач вважає, що твердження митного органу, інші наведені в Протоколі та Постанові твердження є припущеннями, які не підтверджені жодними доказами та не ґрунтуються на законодавстві України. Посилання на акті перевірки ТОВ «ВКФ «Фортіс» від 01.11.2018 року на лист ДФС України від 21.06.2018 року №18876/7/99-99-14-04-01-17 та листи органів ДФС обласного рівня не є обґрунтуванням доводів податкового та митного органів, оскільки вказані листи не можуть змінювати положень УКТ ЗЕД й Пояснень до них, а також створювати обов`язки для платників податків та їх працівників (декларантів).

Крім того, позивач стверджує, що оскаржувана постанова прийнята з грубими порушеннями ст. 69 Митного кодексу України. Згідно якої у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковим. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівні відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Додатково зазначив, що матеріали адміністративної справи не містить жодного рішення жодного органу про зміну класифікації вказаного в Протоколі товару з коду, зазначеного при митному декларуванні товару, на код який вважає вірним митний орган (Одеська митниця ДФС) чи податковий орган (ДФС в Одеській області).

З огляду на вищезазначене, позивач вважає, що ним не допущено порушень законодавства України при митному оформленні вказаного в оскаржуваному в Протоколі та Постанові товару, податкові (митні) зобов`язання визначені правильно, підстави для притягнення скаржника до відповідальності відсутні.

16.07.2019 року (вхід.№32009) до суду від представника відповідача надійшов відзив (а.с. 48-52) на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, а Постанову винесено законно, на підставі діючого законодавства, в обґрунтування чого дав наступні пояснення:

- необхідність скасування постанови митниці позивач обґрунтовує тим, що наведений в протоколі про порушення митних правил №0315/50000/19 та в постанові від 21.02.2019 в справі про порушення митних правил №0315/50000/19 висновок Одеської митниці ДФС про те, що робота компресора кондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання, є помилковим. У зв`язку з чим, товар «компресор кондиціонера» необхідно класифікувати за кодом згідно з УКТ ЗЕД - . При цьому, скаржник надав копію Класифікаційного висновку №03/19 від 14.02.2019 року, виданого ТОВ «Хамарат Логістик».

Щодо тверджень скаржника, про те, що постанова винесене митницею з порушенням ст. 69 МК України, вказав наступне. Згідно з п. 43 ст. 4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Пунктом «г» частини 8 статті 257 МК України встановлено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Частиною 8 ст. 264 МК України З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Таким чином, саме ОСОБА_1 як декларант ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Фортіс» несе відповідальність за заявлення у митній декларації №500060006/2016/024575 недостовірних відомостей та надання документів з такими відомостями.

Щодо правильності класифікації товару, вказав, що відповідно до вимог УКТ ЗЕД, класифікація частин кондиціонерів здійснюється згідно з правилами, приміткою 2 до Розділу та поясненнями до товарної позиції 8414, яка має назву: «Насоси повітряні та вакуумні, повітряні або інші газові компресори на вентилятори; вентиляційні або рециркуляційні витяжні ковпаки або шафи з вентилятором, з фільтром або без нього.»

Як вказано в акті документальної перевірки від 01.11.2018 року №2371/15-32-14-10-11/40883254 компресор кондиціонера - як і будь-який компресор, призначений на нагнітання, створення монометричного тиску. Після компресора рідина слідує до конденсатора, де значно охолоджується і далі на шляху теплообмінник кондиціонера, в якому все той холодоагент вбирає в себе тепло, що надходить в салон повітря, і цикл повторюється. Схема роботи компресора кондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання.

Отже, за своїми характеристиками та принципом дії компресори кондиціонера відносяться до холодильного обладнання та не можуть класифікуватися у товарній категорії згідно з УКТ ЗЕД , яка є «кошиковою» у товарній позиції 8414 УКТ ЗЕД з описом «інші».

З огляду на викладене, твердження скаржника про те, що висновок щодо класифікації товару «компресор кондиціонера» за кодом згідно з УКТ ЗЕД є помилковим, і тому, товар необхідно класифікувати за кодом згідно з УКТ ЗЕД - , є необгрунтованим.

Процесуальні дії по справі

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 01.07.2019 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.07.2019 року зупиненно провадженням у справі до набрання законної сили судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року, справа №420/3271/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ФОРТІС» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № форми «Р» від 10.12.2018 року.

21.10.2019 року за клопотанням позивача, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2019 року поновлено провадження у справі.

09.12.2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про виправлення описки у позовній заяві, а саме зазначив вважати правильним зазначення номеру оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил від 21.02.2019 року прийнятої Одеською митницею ДФС №0315/50000/19 замість помилково зазначеного у тексті номеру №0314/50000/19.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання (вхід.№52095 від 18.11.2019 року) про розгляд справи за його відсутності, додатково вказав, що позов підтримує та просить задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату та час судового засідання повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.12.2016 року ТОВ «Виробничо-комерційною фірмою «Фортіс» за митною декларацією від 22.12.2016 року №500060006/2016/024575 здійснено митне оформлення товару №3 «Ремонтні частини та комплектуючі кондиціонерів IDEA: компресори спіральни електрични торговельно "GMCC" -13шт, Виробник "Guangdong Meizhi Compressor Со.,LTD» торговельної марки "НІТАСНІ"-9шт, Виробник "Hitachi Compressor (Guangzhou) Co., Ltd." торговельной марки "PANASONIC"- 2 шт, Виробник "Panasonic Wanbao Appliances Compressor (Guangzhou) Co., Ltd." Країна виробництва CN.», за кодом УКТ ЗЕД - , ставка ввізно 2%. Митна вартість - визначена за основним методом визначення вартості та становить - 18923,43 грн.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19 вересня 2013 року №584-VII «Про Митний тариф України», з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (далі ОПІ) та визначальних для класифікації характеристик товару.

Заперечуючи проти правильності митної класифікації позивачем товару відповідачем наведено в акті перевірки наступні твердження: «компресор кондиціонера як і будь-який компресор, призначений на нагнітання, створення манометричного тиску. Після компресора рідина слідує до конденсатору, де значно охолоджується і далі на шляху теплообмінник кондиціонера, в якому все той же холодоагент вбирає в себе тепло, що надходить в салон повітря, і цикл повторюється. Схема роботи компресора кондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання. Отже за своїми характеристиками та принципом дії компресори кондиціонера відносяться до холодильного обладнання та не можуть класифікуватись у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД , яка є кошиковою у товарній позиції 8418 УКТ ЗЕД з описом «Інші».

Відповідно до Пояснення до товарної позиції 8418 «Холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415» до цієї товарної позиції включаються: Холодильники та холодильні установки цієї товарної позиції є переважно машинами або складаннями агрегатів, ватними в режимі безперервної роботи підтримувати низьку температуру (біля 0 С і нижче) на активному охолоджувальному елементі за допомогою абсорбції прихованої теплоти теплоти випарювання скраплених газів (наприклад, аміак, галогеновані вуглеводні), летких рідин або у випадку деяких суднових холодильників - води. Копмресори відносяться як такі до товарної позиції 8414, навіть якщо розроблені для встановлення в холодильниках.

Неспеціалізовані частини (тобто трубки і баки) включаються у відповідні товарні позиції.

Згідно Пояснення до товарної позиції 8415 «Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо», проте до цієї товарної позиції не входять холодильні установки, розраховані на підтримку температури нижче 0 °С в закритих камерах (наприклад, трейлерів, вантажних машин або контейнерів) і які мають опалювальну систему для підвищення температури в камері у встановлених межах, якщо температура зовнішнього повітря дуже низька.

Це обладнання включається до товарного позиції 8418 як рефрижераторне або морозильне обладнання, в якому нагрівальні функції мають другорядне значення стосовно основної функції - зберегти швидкопсувні продукти охолодженими під час перевезення.

Згідно загального положення до розділу XVI (II) Частини (Примітка 2 до цього розділу), частини, які самі утворюють виріб, охоплений однією з товарних -позицій цього розділу; вони у всіх випадках включаються до відповідних товарних позицій навіть якщо вони спеціально призначені для роботи як частина конкретної машини. Зокрема, це стосується таких частин: (1) Насоси і компресори (товарні позиції 8413 та 8414).

Таким чином товар: «Запасні частини кондиціонерів, компресор однороторний т/м ЄМСС» у відповідності до вимог УКТ ЗЕД та Правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, товар передбачено класифікувати в товарній позиції 8414, а саме в товарній під категорії 8414 80 73 98.

Вказаний висновок відображений також в Кваліфікаційному висновку №03/19 від 14 лютого 2019 року, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Хамарат Логістик».

Суд враховує зміст Кваліфікаційного висновку №03/19 від 14 лютого 2019 року, виготовленого Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамарат Логістик», який містить підтвердження правової позиції позивача. При цьому суд зазначає, що за приписами ч.8 ст.69 МК України, цей висновок має інформаційний та довідковий характер.

Одночасно з цим звертає увагу, що твердження та доводи Протоколу та Постанови про призначення, принципи дії та характеристики компресорів кондиціонерів, що наведені вище - взагалі не на чому не ґрунтуються.

Вказані вище твердження митного органу, інші наведені в "Протоколі та Постанові твердження є виключно припущеннями, а з посилання в акті перевірки ТОВ «ВКФ «Фортіс» від 01 листопада 2018 року на лист ДФС України від 21.06.2018 року 3876/7/99-99-14-04-01 -17 суд не може погодитися, оскільки, вказаний лист не є нормативно-правовими актами чи рішеннями суб`єкта владних повноважень. Діюче законодавство не передбачає можливості створення обов`язків (зобов`язань) для платників, чи коригування їх податкових (митних) зобов`язань на підставі листів. Також, не передбачено законодавством України й визначення (коригування) правильності класифікації товарів при їх митному оформленні на підставі листів або роз`яснень.

Водночас, аналіз Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Пояснень до УКТ ЗЕД свідчить про відсутність у них наведених вище тверджень відповідача.

Також, відповідачем не надано до справи й рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації та/або методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи - в яких би містилися ці твердження.

Таким чином, відповідач, у порушення вимог пункту 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України не навів правових підстав для висновків акту перевірки, за якими була проведена зміна митної класифікації товару митної декларації 22.12.2016 №500060006/2016/24575.

При цьому суд зауважує, що відповідно до пункту 9 Розділу ІІІ «Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення митних органів до «спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації)» з приводу спірних питань. Також і акт перевірки не містить посилань на наявність таких звернень та їх наслідки.

При цьому, з акту перевірки вбачається незгода податкового органу із тлумаченнями положень УКТ ЗЕД, якими керувався позивач при митному оформленні товару та з якими митний орган погодився при митному оформленні відповідного товару.

Також, матеріали справи не містять даних щодо здійснення митного оформлення товару на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Враховуючи це, суд вважає, що відповідач не навів доказів обґрунтованості корегування митної класифікації товару, вказаного в МД від 22.12.2016 №500060006/2016/24575 на підставі акту перевірки.

Зважаючи на викладене, суд не приймає доводи відповідача щодо наявності підстав для коригування, оскільки вказані вище листи фіскальних органів: 1) не мають обов`язкового характеру для платників податків 2) не містять конкретних посилань на підстави (правові акти) для визначення митної класифікації товарів, вказані у Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року, справа №420/3271/19, задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ФОРТІС» до Головного управління ДФС в Одеській області визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № форми «Р» від 10.12.2018 року. Рішення набрало законної сили 03.09.2019 року.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 КАС України, порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

В свою чергу, частиною 5 вказаної статті встановлено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно ч. 6 вказаної статті, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Між тим, з аналізу вищевказаних положень МК України вбачається, що у митного органу наявне право, під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, самостійно класифікувати такі товари, попередньо витребувавши у декларанта документи, відомості та зразки товару, необхідні для підтвердження заявлених кодів товарів.

Крім того, варто зазначити, що положеннями МК України врегульовано процедуру коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, зокрема, у разі незгоди митного органу з визначеним декларантом кодом УКТ ЗЕД.

При цьому, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, можуть застосовуватись виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

В даному випадку, позивачем визначено код товару за УКТ ЗЕД на підставі наявних у нього та поданих до митного органу документів.

Між тим, надаючи оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил не встановлено жодного факту подання позивачем недостовірних документів, надання ним недостовірної інформації та/або ненадання заявником всієї наявної у нього інформації.

В свою чергу, незгода митного органу із визначеним декларантом кодом УКТ ЗЕД товару, на думку суду, свідчить про наявність спору щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД між сторонами, вирішення якого потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

При цьому, відмінне тлумачення декларантом положень УКТ ЗЕД від тлумачень митного органу, на думку суду, не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності та може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Крім того, варто зазначити, що згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в 4.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України в межах позовних вимог.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 485 МК України, ст. ст. 9, 10 КупАП, ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову в.о. начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-а №0315/50000/19 від 21 лютого 2019 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) РНОКПП НОМЕР_1 винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст. 485 МКУ, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду створено 09.12.2019 року.

Суддя О.С. Леонов

09.12.19