Справа № 500/2525/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Справа № 500/2525/19

05 грудня 2019 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача Павлусь О.І.

представника відповідача Стрижак О.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Тернопільський молокозавод" до Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування розрахунку №2 від 22.10.2019 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Тернопільський молокозавод" до Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування розрахунку №2 від 22.10.2019 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 05.12.19 о 11:00 год.

Представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження в даній адміністративній справі, в обґрунтування якого зазначив наступне. Оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право що підлягає судовому захисту. Таким чином, просив закрити провадження в даній справі.

Представник позивача подав до суду письмові заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що даною позовною заявою ПрАТ "Тернопільський молокозавод" оскаржує саме незаконні дії Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області саме зваження транспортного засобу автомобіля DAF, модель CF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перевозив наливний вантаж в цистерні, а саме молоко, маса якого становила 31,5 тонн, при допустимих 40 тоннах, а також не враховано те, що єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в України є лише методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор", атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут метрології", свідоцтво про атестацію №02-84-08, яка не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем , що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі. Зазначене, на думку представника позивача, свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та, відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів. Вважає, що дану позовну заяву слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Представник відповідача у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив закрити провадження в даній адміністративній справі з мотивів, наведених у клопотанні про закриття провадження.

Представник позивача у судовому засіданні проти поданого клопотання заперечив, просив відмовити у його задоволенні з мотивів, наведених у запереченні на клопотання про закриття провадження у справі.

Розглядаючи клопотання про закриття провадження в даній справі, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України зазначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У відповідності до пунктів 1, 5 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Згідно пункту 7 частини першої статті 4 КАС України: суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

За змістом частини п`ятої статті 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції.

Оскільки розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, то і дії відповідача при складанні такого розрахунку не підпадають під дії суб`єкта владних повноважень при виконанні владних управлінських функцій, які підлягають оскарженню в судовому порядку.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При цьому, поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на викладене, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі від 30.01.2019 у справі №803/3/18 та від 12.07.2019 у справі №0940/1179/18.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, оскільки розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому і дії при його складені не можуть бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач не виконує дій, пов`язаними із владними управлінськими функціями в частині складення розрахунку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи вищенаведене, а також положення пункту 1 частини першої ст.238 КАС України, суд дійшов висновку, що провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про закриття провадження - задовольнити.

2.Провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Тернопільський молокозавод" до Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування розрахунку №2 від 22.10.2019 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування - закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 10 грудня 2019 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.