Справа № 540/1312/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1312/19
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - СкрипченкоВ.О., Танасогло Т.М.,

при секретарі Чугунові С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення - 14.08.2019р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі, в якому просила суд:

- скасувати наказ відповідача №214-о від 29.05.2019 року про припинення державної служби та звільнення з посади;

- поновити її на посаді «головного державного інспектора відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури» ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі з 29.05.2019 року;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення її на посаді головного державного інспектора відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 04.09.2018 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.05.2019 року по дату поновлення на роботі.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідачем було протиправно та з порушенням процедури звільнено її з займаної посади.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 06.09.2019 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони двічі (т.б. 06.11.2019р. та 04.12.2019р.) не прибули, про день час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

В зв`язку із вказаним, суд розглянув справу у відкритому судовому засіданні без участі сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 працювала в органах Державної фіскальної служби з 1995 року, в т.ч. з 04.09.2018 року на посаді «головного державного інспектора відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури» ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.

02.05.2019 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області (справа №766/8264/19) ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В період з 27.05.2019 року по 10.06.2019 року ОСОБА_1 , на підставі наказу №173-в від 14.05.2019 року, знаходилась у щорічній додатковій оплачуваній відпустці тривалістю 15 календарних днів.

28.05.2019 року до ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі надійшла копія постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 року (справа №766/8264/19) з відміткою про набрання законної сили 14.05.2019 року.

29.05.2019 року начальником ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим прийнято наказ №214-о «Про звільнення ОСОБА_1 », в якому, на виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 року у справі №766/8264/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП, керуючись ч.2 ст.84 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-УІІІ, було припинено державну службу та звільнено 29.05.2019 року ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у зв`язку з набранням законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, відповідно до п.3 ч.1 ст.84 Закону України «Про державну службу», п.9 ч.1 ст.36 КЗпП України.

23.05.2019 року ОСОБА_1 на зазначене вище судове рішення було подано до Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Проте, 10.06.2019 року Херсонський апеляційний суд, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , своїм рішенням поновив строк на оскарження та відхилив її, залишивши постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019р. без змін.

29.05.2019 року ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом №2002/І/21-22-04-03-13 повідомило позивача про звільнення, дату та підстави звільнення, та просило з`явитись до управління для отримання трудової книжки. Однак, вказаний лист позивачка з невідомих причин не отримала та останній був повернутий поштою з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

11.06.2019 року ОСОБА_1 вийшла з відпустки на роботу, де дізналась про своє звільнення.

В той же день, т.б. 11.06.2019р., з ОСОБА_1 було проведено повний розрахунок та видано трудову книжку.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості, безпідставності та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірного наказу відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки регулюються Конституцією України, Податковим Кодексом України, Митним кодексом України, Законом України «Про запобігання корупції», а в частині, що не регулюється ними, Законом України «Про державну службу» та іншими законами.

Так, у відповідності до ч.1 ст.83 Закону України «Про державну службу», підставою для припинення державної служби, зокрема, є втрата права на державну службу або його обмеження.

Згідно із п.3 ч.1 ст.84 Закону України «Про державну службу», підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

В свою чергу, положенням ч.2 ст.84 Закону України «Про державну службу» визначено, що, у випадку набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення зазначеного факту.

Визначення «корупційного правопорушення» міститься в ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII. Так, «корупційним правопорушенням» є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Т.б. корупцією, у розумінні Закону України №1700, є використання особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч.1 ст.3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. До суб`єктів, зазначених у ч.1 ст.3 Закону №1700, на яких поширюється дія цього Закону, віднесено, зокрема, державних службовців.

До того ж, слід зазначити, що як чітко встановлено статтею 285 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення за адміністративне корупційне правопорушення у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, державному чи виборному органу, власнику юридичної особи або уповноваженому ним органу для вирішення питання про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, усунення її згідно із законодавством від виконання функцій держави, якщо інше не передбачено законом, а також усунення причин та умов, що сприяли вчиненню цього правопорушення.

Таким чином, з аналізу зазначених вище норм діючого законодавства вбачається, що вчинення державним службовцем адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили, є безумовною підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою державним службовцем права на державну службу.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019р. по справі №766/8264/19 ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Далі, як свідчать матеріали справи, відповідач, на підставі копії зазначеної вище постанови суду від 02.05.2019р. з відміткою про набрання ним законної сили 14.05.2019 року, у встановлений приписами Законів України «Про запобігання корупції» та «Про державну службу» строк, ухвалив наказ №214-о від 29.05.2019 року, яким звільнив позивачку з займаної посади та припинив її державну службу.

Що ж стосується тверджень позивачки про те, що оскаржуваний наказ був прийнятий відповідачем протиправно, т.б. в період її відпустки, то судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, критично ставиться до цієї позиції та до уваги її не приймає, оскільки звільнення ОСОБА_1 з державної служби, в даному випадку, відбулось у зв`язку із втратою нею права на державну службу, а не з ініціативи відповідача-роботодавця.

Стосовно ж інших тверджень позивачки, а саме про те, що на час ухвалення спірного наказу від 29.05.2019р. про її звільнення судове рішення від 02.05.2019р. нібито ще не набрало законної сили, оскільки було нею оскаржено в апеляційному порядку, то судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, даний аргумент також не приймає, оскільки з матеріалів справи беззаперечно встановлено, що відповідач 28.05.2019 року отримав належним чином завірену копію постанови суду від 02.05.2019р., в якій була наявна відмітка суду про набрання цим рішенням законної сили 14.05.2019 року.

При цьому, також слід звернути увагу й на те, що по-перше, ця справа №766/8264/19 про адміністративне (корупційне) правопорушення розглядалась у відкритому судовому засіданні за участю ОСОБА_1 та прокурора, а по-друге, постанова, винесена за результатами її розгляду могла бути оскаржена апеляційному порядку лише протягом 10 днів з дня її винесення.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи та вже зазначалося вище, апеляційна скарга (про наявність якої відповідач був необізнаний) на постанову суду від 02.05.2019р. фактично була подана ОСОБА_1 до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд - 23.05.2019 року, т.б. з пропуском встановленого законом 10-денного строку, а тому, оскільки станом на 22.05.2019 року така апеляційна скарга не була зареєстрована та подана до суду, а 10-денний термін на оскарження вже закінчився, то, відповідно, на адресу відповідача Херсонським міським судом і був надісланий примірник постанови, завірений секретарем суду 22.05.2019 року з відміткою про набрання цим рішенням законної сили 14.05.2019 року.

Таким чином, відповідач, отримавши від міського суду належним чином завірену копію постанови від 02.05.2019р. з відміткою суду про набрання нею законної сили 14.05.2019р. (яка, в свою чергу, в подальшому, постановою апеляційного суду від 10.06.2019р., після поновлення строку на апеляційне оскарження, була залишена без змін), мав усі законні підстави (п.3 ч.1 ст.84 Закону №1700-УІІ) та фактично був зобов`язаний (ч.2 ст.84 Закону №1700-УІІ) прийняти рішення про звільнення позивачки у передбачений законом триденний термін.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність оскаржуваного наказу відповідача про звільнення ОСОБА_1 та відповідно, відсутність підстав для задоволення її позовних вимог.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції грубих порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: В.О. Скрипченко

Т.М. Танасогло