Справа № 640/18719/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представника позивача Опалюка С.В., представника відповідача Коваля О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

12.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 24 жовтня 2018 року № б/н у дисциплінарній справі №78/18, яким притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю, також припинено право адвоката ОСОБА_1 на заняття адвокатською діяльністю шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4294, видане Київською міською КДКА на підставі рішення №8-10-9 від 21 грудня 2010 року; зобов`язання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області повідомити Раду адвокатів Київської області про прийняте рішення для внесення рішення відповідних відомостей в Єдиний реєстр адвокатів України відомостей про скасування рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Київської області від 24 жовтня 2018 року № б/н у дисциплінарній справі №78/18 про позбавлення адвоката ОСОБА_1 права на зайняття адвокатською діяльністю, у зв`язку з чим його право на заняття адвокатською діяльністю припинено шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4294, видане Київською міською КДКА на підставі рішення №8-10-9 від 21 грудня 2010 року.

На обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване рішення є невмотивованим, необґрунтованим та незаконним, підстави для відкриття дисциплінарного провадження були відсутні, оскільки подана скарга не відповідала вимогам до її змісту та форми, а також не містила відомостей про наявність в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарну справу порушено без належної перевірки. Членом дисциплінарної палати, який проводив перевірку було перевищено повноваження та порушено строки перевірки відомостей та обставин скарги.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що зібрані відповідачем матеріали та встановлені обставини в ході здійснення дисциплінарного провадження були достатніми для висновку про порушення позивачем вимог Правил адвокатської етики та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та не спростовані позивачем належними доказами, тому рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 24 жовтня 2018 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності прийнято відповідачем в межах повноважень, у спосіб та у порядку, що передбачені законодавством України, що регулює дані правовідносини.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, отже задоволенню не підлягає за огляду на таке.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, 21 грудня 2010 року на підставі рішення Київської міської КДКА №8-10-9 ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4294.

Адвокатську діяльність позивач здійснював у формі адвокатського бюро (Адвокатське бюро "Герасько і партнери"), а згодом у формі адвокатського об`єднання (Адвокатське об`єднання "Максимальний захист"), що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України.

27 червня 2018 року на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області надійшла скарга ОСОБА_2 за вх. №824 від 27 червня 2018 року, який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000119, що на момент звернення із зазначеною скаргою знаходилось на досудовому розслідуванні у Головному слідчому управлінні СБ України.

Дисциплінарною палатою КДКА Київської області 26 вересня 2018 року розглянуто скаргу ОСОБА_2 та порушено дисциплінарну справу щодо адвоката ОСОБА_1 . у зв`язку із наявністю підстав для відкриття дисциплінарного провадження.

Не погоджуючись з порушенням дисциплінарного провадження відносно себе, 17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 позивач звернувся до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із його оскарженням.

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 листопада 2018 року скаргу адвоката ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішенням дисциплінарної палати КДКА Київської області від 26 вересня 2018 року про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 - залишено без змін.

Рішенням від 24 жовтня 2018 року КДКА Київської області притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4294, видане Київською міською КДКА на підставі рішення №8-10-9 від 21 грудня 2010 року.

Вважаючи протиправним рішення від 24 жовтня 2018 року Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вищенаведені обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон).

Частиною першою статті 34 Закону встановлено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Згідно п. п. 1,4 ч. 2 ст. 32 Закону накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися, зокрема, у разі: порушення присяги адвоката України; систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Відповідно до Преамбули Правил адвокатської етики, правила слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні своїх багатоманітних, іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури і принципів її- діяльності, визначених Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законодавчими актами, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає дотримання Правил адвокатської етики, як одного з основних професійних обов`язків адвоката.

Частиною 1 ст. 7 Правил передбачено, що у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

Положеннями ст. 8 Правил закріплений принци пріоритету інтересів клієнта, який полягає у тому, що у межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнта. Адвокат, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на підставі доручення органу (установи) з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зобов`язаний виходити з переваги інтересів особи, якій йому доручено надавати безоплатну правову допомогу перед своїми власними інтересами, та не спонукати її до укладення Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги з ним особисто або з адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням чи іншим суб`єктом або адвокатом. Адвокат, з яким органом (установою) з надання безоплатної вторинної правової допомоги укладено договір (контракт), зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів особи, перед своїми власними інтересами та інтересами інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Правил, адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

За приписами частини першої статті 12 Правил, всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.

Статтею 18 Правил передбачається, що адвокат інформує клієнта щодо ведення дорученої йому справи, утому числі щодо правової позиції у справі. До підписання договору про надання професійної правничої (правової) допомоги у справі адвокат повинен з`ясувати всі відомі клієнту обставини, які можуть позначитися на визначенні наявності правової позиції у справі та її змісті, та запитати і вивчити всі відповідні документи, які є в розпорядженні клієнта. Якщо після виконання цих вимог адвокат переконається у наявності фактичних і правових підстав для виконання певного доручення, він повинен неупереджено й об`єктивно викласти їх клієнту і повідомити в загальних рисах, який час і обсяг роботи вимагатиметься для виконання цього доручення та які правові наслідки досягнення результату, якого бажає клієнт. Якщо за наявності фактичних і правових підстав для виконання доручення свідомо для адвоката існує поширена несприятлива (з точки зору гіпотетичного результату, бажаного для клієнта) практика застосування відповідних норм права, адвокат зобов`язаний повідомити про це клієнта. У випадку, коли адвокат дійде висновку про відсутність фактичних та правових підстав для виконання доручення, він зобов`язаний повідомити про це клієнта та узгодити з ним зміну змісту доручення, що відповідав би тому гіпотетичному результату, який може бути досягнутий згідно з чинним законодавством, або відмовитись від прийняття доручення. Адвокат повинен неупереджено й об`єктивно повідомити клієнту наявність відомих йому фактичних і правових підстав, які можуть позитивно або негативно впливати на ймовірне виконання певного доручення, і поінформувати в загальних рисах, який час і обсяг роботи вимагатиметься для виконання цього доручення та які правові наслідки досягнення результату, що бажає клієнт.

Статтею 19 Правил визначено, що адвокату забороняється приймати доручення, якщо результат, якого бажає клієнт, або засоби його досягнення, на яких клієнт наполягає, є протиправними, або якщо доручення клієнта виходить за межі професійних прав і обов`язків адвоката. У випадках, якщо зазначені обставини не є очевидними, адвокат має надати відповідні роз`яснення клієнту. Якщо за таких обставин не вдається узгодити з клієнтом зміну змісту доручення, адвокат зобов`язаний відмовитись від укладення договору з клієнтом.

За приписами ст. 23 Правил адвокат, залучений до участі в окремій процесуальній дії, повинен невідкладно після отримання доручення вжити всіх можливих заходів щодо з`ясування, який саме адвокат (адвокати) представляє інтереси клієнта у цій справі, негайно зв`язатися з цим адвокатом (адвокатами), з`ясувати причини його (їх) відсутності, а також особливості позиції надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом (адвокатами) у цій справі. Адвокат під час участі в окремій процесуальній дії не має права відступати від позиції клієнта та основного адвоката (адвокатів) у цій справі.

Статтею 51 Правил передбачено окремі етичні аспекти взаємин між адвокатами.

Зокрема, адвокат не повинен допускати стосовно іншого адвоката:

- висловлювань, що принижують його честь та гідність, завдають шкоди його діловій репутації, нетактовних та принизливих висловів;

- поширення свідомо неправдивих відомостей про нього;

- спроб схилити клієнта іншого адвоката до розірвання з ним договору про надання професійної правничої (правової) допомоги;

- спілкування з клієнтом іншого адвоката без згоди останнього з приводу доручення, яке їм

виконується; р

- намагань схилити до укладення договору «про надання професійної правничої (правової) допомоги особу, яка прийшла до іншого адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання);

- навмисного введення іншого адвоката в оману стосовно справи, в судовому розгляді якої вони обидва беруть участь, щодо місця і часу проведення судових засідань, результатів розгляду справи судами різних інстанцій, наявності доказів (і намірів їх представити), що в дійсності не існують, намірів свого клієнта, які стосуються предмета спору та ведення справи, умов мирової угоди, що пропонується.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог у розрізі доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із тверджень скаржника, позивачем, як адвокатом, що залучений слідчим для проведення окремої процесуальної дії, не вчинено спроби зв`язатися з адвокатами, які вже здійснювали захист ОСОБА_2 , зокрема, з адвокатами Солодко Є.В. та Поваровим В.В . Не з`ясовано причин їхньої відсутності, а також особливостей їхньої правової позиції.

З копії Довідки дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 3 вересня 2018 року, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що при особистій розмові позивача та ОСОБА_2 1 червня 2018 року в приміщенні СБУ, останнім повідомлено позивачеві, що він має інших захисників, зокрема, Солодка Є.В. та Поварова В.В .

Проте, позивачем не повідомлено останніх щодо проведення допиту. При цьому, у рішенні Дисциплінарної палати КДКА Київської області від 24 жовтня 2018 року вказано на те, що при розгляді дисциплінарної справи позивачем визнано факт порушення ним вимог статті 23 Правил адвокатської етики.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість висновків відповідача про допущення позивачем порушення вимог статті 23 Правил адвокатської етики.

Щодо допущення позивачем порушенням вимог статті 51 Правил адвокатської етики, колегія суддів зазначає наступне.

З огляду на положення статті 51 Правил адвокатської етики, адвокат не повинен допускати стосовно іншого адвоката - спілкування з клієнтом іншого адвоката без згоди останнього з приводу доручення, яке їм виконується.

Як слідує з матеріалів справи, станом на 1 червня 2018 року позивачеві від скаржника стало відомо про здійснення захисту адвокатами Солодком Є.В. та Поваровим В.В .

Разом з тим, всупереч вимог статті 51 Правил адвокатської етики, позивач обговорив з ОСОБА_2 обставини справи, хід виконання доручення щодо його захисту адвокатами Поваровим В.В. та Солодком Є .В. , та узгоджену між ними правову позицію по вищевказаному кримінальному провадженню без отримання згоди Поварова В.В. та Солодка Є.В. на спілкування з ОСОБА_2 .

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 1 червня 2018 року між ОСОБА_2 та позивачем укладено договір №0106/18 про надання правової допомоги.

Втім, фактом укладання зазначеного договору, позивачем порушено вимоги статті 51 Правил адвокатської етики, а також вимоги статті 11 Правил, відповідно до яких адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

Враховуючи вищевикладене та факт обізнаності позивача про кримінальне провадження №0000119 в день підписання договору №0106/18, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції першої інстанції про обґрунтованісь доводів відповідача про обов`язок адвоката(позивача) відмовитись від укладання цього договору з ОСОБА_2 до з`ясування всіх обставин справи та ретельної підготовки до виконання доручення клієнта на виконання вимог статей 11 та 19 Правил адвокатської етики.

Зазначені обставини свідчать про допущення позивачем порушення вимог Правил адвокатської етики.

Щодо доводів апеляційної скарги про перевищення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області своїх повноважень щодо прийняття рішення від 24 жовтня 2018 року у дисциплінарній справі №78/18 колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки скарга містить виклад обставин, які, на думку скаржника, мають ознаки дисциплінарного проступку, та не повинна містити кваліфікацію такого проступку. У свою чергу, ознаки якого саме проступку та за якими нормами законодавства належить до повноважень дисциплінарного органу відповідача, який здійснює провадження щодо порушника.

Згідно статті 35 Закону № 5076-УІ за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: попередження; зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України. Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

За результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи (ч. 1 ст. 41 Закону № 5076-УІ).

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини (ч. 2 ст. 41 Закону № 5076-УІ).

Відтак, дисциплінарна палата КДКА Київської області встановила наявність в діях адвоката ОСОБА_1 ознаки дисциплінарного проступку, за наявними матеріалами прийняла рішення, яке є вмотивованим, обгрунтованим та такими, що відповідає вимогам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

З урахуванням всього вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необгрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повне судове рішення складено 09.12.2019 р.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк