Справа № 560/1668/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1668/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

04 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шепетівської міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року (повне рішення складене 01 серпня 2019 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" (далі - позивач) до Шепетівської міської ради (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач 30.05.2019 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправним рішення LII сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 21.12.2018 № 23 "Про внесення змін до Порядку розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян";

- визнати протиправним та скасувати рішення LV (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 05.04.2019 № 2 "Про внесення змін до Порядку розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.07.2019 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення LII сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 21.12.2018 № 23 "Про внесення змін до Порядку розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян".

Визнано протиправним та скасовано рішення LV (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 05.04.2019 № 2 "Про внесення змін до Порядку розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян".

Стягнуто на користь ПАТ "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" 1921 грн. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Шепетівської міської ради.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що рішення Шепетівської міської ради від 05.04.2019 не є регуляторним актом, оскільки, це рішення поширюється виключно на визначене коло осіб автомобільних перевізників, які здійснюють безоплатне перевезення окремих категорій громадян на міських автобусних маршрутах загального користування. Також вказано, що оскаржувані рішення жодною мірою не обмежують прав позивача, і не припиняє відшкодування коштів за пільгове перевезення окремих категорій громадян на міських автобусних маршрутах загального користування без будь-якого розмежування на звичайний режим руху та режим маршрутного таксі.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

19.11.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

20.11.2019 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

20.11.2019 ухвалою суду розгляд справи перенести на 04.12.2019 та зобов`язано Шепетівську міську раду опублікувати оголошення стосовно розгляду даної справи.

02.12.2019 на виконання вимог ухвали суду від 20.11.2019 та на підставі ст.264 КАС відповідачем подано клопотання яким підтверджено розміщення інформації щодо розгляду даної справи на офіційному сайті Шепетівської міської ради.

04.12.2019 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника.

Проте, суд зазначає, що наведені у клопотанні відповідача обставини не є підставою для відкладення розгляду справи, при цьому суд враховує, що в матеріалах справи достатньо доказів для повного дослідження обставин справи та прийняття законного рішення у справі без участі сторін в порядку письмового провадження, а тому клопотання відповідача про відкладення судового розгляду справи задоволенню не підлягає.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

21.12.2018 рішенням LII сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 23 прийнято рішення "Про внесення змін до Порядку розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян".

За змістом вказаного рішення було вирішено:

1. Затвердити Порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян з 01.01.2019 у новій редакції з додатками (Додаток 1, Додаток 2);

2. Визначити управління праці та соціального захисту населення головним розпорядником коштів щодо здійснення компенсаційних виплат перевізникам за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним та залізничним транспортом загального користування;

3. Рішення XII сесії міської ради VII скликання від 04.08.2016 № 28 вважати таким, що втратило чинність;

4. Контроль за виконанням рішення покласти на першого заступника міського голови В.Б. Вихівського та постійну комісію з питань розвитку промисловості, житлово - комунального господарства, підприємницької діяльності, транспорту, енергетики та зв`язку (голова комісії М.І. Верхогляд).

Відповідно до п. 1 Додатку 1 до вказаного рішення визначено, що розподіл коштів між автомобільними перевізниками, які здійснюють перевезення пасажирів в звичайному режимі руху на міських автобусних маршрутах загального користування (далі - перевізники), проводиться на основі даних обліку задекларованих перевізниками щодо пільгового перевезення окремих категорій громадян.

05.04.2019 Рішенням LV (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 2 прийнято нове рішення "Про внесення змін до Порядку розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян".

За змістом вказаного рішення було вирішено:

1. Затвердити Порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян у новій редакції з додатками (Додаток 1, Додаток 2);

2. Визначити управління праці та соціального захисту населення головним розпорядником коштів щодо здійснення компенсаційних виплат перевізникам за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним та залізничним транспортом загального користування;

3. Рішення набуває чинності з 01.03.2019;

4. Рішення LІІ сесії міської ради VII скликання від 21.12.2018 № 23 вважати таким, що втратило чинність;

5. Контроль за виконанням рішення покласти на першого заступника міського голови В. Вихівського та постійну комісію з питань розвитку промисловості, житлово - комунального господарства, підприємницької діяльності, транспорту, енергетики зв`язку (голова комісії Верхогляд М. І. ).

Відповідно до п. 1 Додатку 1 до вказаного рішення визначено, що розподіл коштів між автомобільними перевізниками, які здійснюють безоплатне перевезення окремих категорій громадян на міських автобусних маршрутах загального користування (далі - перевізники), приводиться на основі даних обліку задекларованих перевізниками у додатку 2.

У абзаці другому п.2 Додатку 1 "Порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян" до вищевказаного рішення зазначено, що у разі укладення між автомобільними перевізниками та громадськими організаціями міста окремих угод, договорів, тощо щодо забезпечення безкоштовного проїзду окремих категорій громадян в автобусах, що працюють в режимі маршрутного таксі, при наявності відповідних пільгових посвідчень, відшкодування з міського бюджету здійснюється за перевезення учасників бойових дій, членів сімей загиблих учасників "АТО/ООС".

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" є одним із перевізників, що здійснює перевезення пасажирів автомобільним транспортом у м. Шепетівці.

Протягом 2016-2017 років між ПрАТ "Шепетівське АТП 16807" та виконавчим комітетом Шепетівської міської ради було укладено ряд договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

Усі договори укладені між ПрАТ "Шепетівське АТП 16807" та виконавчим комітетом Шепетівської міської ради, укладені на перевезення пасажирів у звичайному режимі руху та у режимі маршрутного таксі.

Згідно з п. 2.6 зазначених договорів, Замовник зобов`язаний проводити в установленому порядку компенсаційні виплати за здійснення пільгових перевезень окремих категорій громадян.

Відповідно до п. 3.3., перевізник забезпечує пільговий проїзд окремих пільгових категорій громадян відповідно з вимогами чинного законодавства.

Пунктом 3.9. передбачено, що перевізник щомісячно до 25-го числа місяця, що наступає за звітним, надає замовнику розрахунок втрат від перевезення пільгової категорії громадян.

Згідно п. 1.2. перевізник здійснює перевезення пасажирів в міському автотранспорті загального користування в режимі маршрутного таксі та в звичайному режимі руху (окремі рейси).

До кожного договору передбаченого графік руху де передбачено окремо, звичайний режим руху та режим руху маршрутного таксі.

Позивач вважаючи, що вказані рішення міської ради, фактично припинили відшкодування коштів на пільговий проїзд мешканців міста в автобусах у режимі маршрутного таксі, за винятком перевезення учасників бойових дій, членів сімей загиблих учасників "АТО/ООС", звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржувані рішення не дотримався процедури передбаченої для прийняття рішення, як регуляторного акту, оскільки відповідач на спростування зазначеного не надав до суду жодного доказу, до того ж, рішення Шепетівської міської ради не відповідають вимогам чинного законодавства України, що у свою чергу об`єктивно підтверджено доказами, перевіреними у ході судового розгляду, тому на переконання суду даний адміністративний позов слід задоволити.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст. 25 Закону № 280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.

Частинами 11 та 12 ст. 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Положенням ч. 1 ст. 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі Закон № 2344-III) зазначено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Частиною 2 ст. 29 Закону № 2344-III передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

При цьому, частинами 2 та 4 ст. 37 Закону № 2344-III вказано, що автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у я кому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Статтею 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 № 1160-IV (далі Закон № 1160-IV) визначено, що регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти.

Регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 8 Закону № 1160-IV, стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Розробник проекту регуляторного акта при підготовці аналізу регуляторного впливу повинен: визначити та проаналізувати проблему, яку пропонується розв`язати шляхом державного регулювання господарських відносин, а також оцінити важливість цієї проблеми; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою ринкових механізмів і потребує державного регулювання; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою діючих регуляторних актів, та розглянути можливість внесення змін до них; визначити очікувані результати прийняття запропонованого регуляторного акта, у тому числі здійснити розрахунок очікуваних витрат та вигод суб`єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії регуляторного акта; визначити цілі державного регулювання; визначити та оцінити усі прийнятні альтернативні способи досягнення встановлених цілей, у тому числі ті з них, які не передбачають безпосереднього державного регулювання господарських відносин; аргументувати переваги обраного способу досягнення встановлених цілей; описати механізми і заходи, які забезпечать розв`язання визначеної проблеми шляхом прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати можливість досягнення встановлених цілей у разі прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтовано довести, що досягнення запропонованим регуляторним актом встановлених цілей є можливим з найменшими витратами для суб`єктів господарювання, громадян та держави; обґрунтовано довести, що вигоди, які виникатимуть внаслідок дії запропонованого регуляторного акта, виправдовують відповідні витрати у випадку, якщо витрати та/або вигоди не можуть бути кількісно визначені; оцінити можливість впровадження та виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги; оцінити ризик впливу зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати запропонований строк чинності регуляторного акта; визначити показники результативності регуляторного акта; визначити заходи, за допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта в разі його прийняття.

Статтею 9 Закону № 1160-IV, вказано, що кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Згідно ст. 34 Закону № 1160-IV, кожен проект регуляторного акта, що внесений на розгляд до сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, подається до відповідальної постійної комісії для вивчення та надання висновків про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону.

Відповідно до ст. 33 Закону № 1160-IV, у разі внесення на розгляд сесії ради проекту регуляторного акту без аналізу регуляторного впливу відповідальна постійна комісія приймає рішення про направлення проекту регуляторного акту на доопрацювання органу чи особі, яка внесла цей проект.

За мотивованим поданням депутата ради, постійної комісії ради, голови районної або обласної ради відповідальна постійна комісія може прийняти рішення про забезпечення підготовки в порядку, встановленому частинами другою та третьою статті 34 цього Закону, експертного висновку щодо регуляторного впливу проекту регуляторного акту, внесеного цим депутатом ради, постійною комісією ради, головою районної або обласної ради. У цьому разі аналіз регуляторного впливу не готується, а експертний висновок щодо регуляторного впливу готується відповідно до вимог статті 8 цього Закону.

У разі внесення на розгляд засідання виконавчого органу ради чи внесення на затвердження сільським, селищним, міським головою проекту регуляторного акту без аналізу регуляторного впливу цей проект повертається його розробникові на доопрацювання.

Положенням ст. 36 Закону № 1160-IV встановлено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

- відсутній аналіз регуляторного впливу;

- проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ "Шепетівське АТП 16807" та Виконавчим комітетом Шепетівської міської ради було укладено ряд договорів на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

Згідно п.1.1. вказаних договорів (які є ідентичними) предметом даного договору є господарська діяльність щодо виконання пасажирських перевезень.

Отже, судом першої інстанції вірно вказано, що оскаржувані рішення прийняті уповноваженим регуляторним органом (міською радою, як органом місцевого самоврядування), положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин (господарських відносин щодо виконання пасажирських перевезень згідно п.1.1. договорів на перевезення пасажирів), регулює адміністративні відносини між регуляторним органом (виконавчим комітетом міської ради як замовником послуг на перевезення пасажирів) та суб`єктами господарювання (перевізниками які здійснюють перевезення пасажирів, в тому числі пільгові категорії громадян, автомобільним транспортом в м. Шепетівка), а тому, відповідно є регуляторним актом, для прийняття якого передбачена процедура встановлено законодавством та наведена вище.

При цьому, ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду відповідачем не надано доказів про те, що Шепетівська міська рада приймаючи оскаржувані рішення дотримувалась та проводила будь яку з наведених процедур передбачених Законом № 1160-IV.

Стосовно доводів відповідача щодо індивідуально визначених правовідносин врегульованих оскаржуваним актом, оскільки, це рішення поширюється виключно на визначене коло осіб автомобільних перевізників, а саме, ПрАТ "Шепетівське АТП 16807", ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , то суд зазначає, за своєю суттю, рішенням Шепетівської міської ради визначено порядок здійснення компенсації за пільговий проїзд, що фактично спростовує зазначені доводи апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.08.2019 у справі №236/543/17.

Отже, з наведеного вбачається, що в оскаржуваних рішеннях Шепетівська міська рада передбачила порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян лише за перевезення пасажирів у звичайному режимі руху, а у режимі маршрутного таксі - відшкодування здійснюється лише за пільгове перевезення учасників бойових дій, членів сімей загиблих учасників "АТО/ООС".

При цьому, договори укладені на перевезення пасажирів у звичайному режимі руху та у режимі маршрутного таксі та не передбачають будь - якої часткової компенсації перевізнику за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувані рішення міської ради фактично припинили відшкодування коштів на пільговий проїзд громадян в автобусах у режимі маршрутного таксі, за винятком перевезення учасників бойових дій, членів сімей загиблих учасників "АТО/ООС", що у свою чергу займає значну частина від усіх перевезень.

Водночас, слід вказати, що порушення міською радою процедури підготовки та оприлюднення регуляторного акта, який стосується прав та охоронюваних інтересів позивача, є підставою для скасування адміністративним судом такого акту.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 08.05.2018 у справі № 461/8220/13-а.

Також, судом першої інстанції вірно зазначено про те, що оскаржуване рішення прийнято 05.04.2019, а відповідно до п. 3 рішення зазначено, що воно набуває чинності з 01.03.2019, тобто дія його розповсюджується на минулий період, що суперечить нормам законодавства України та створює умови, що погіршують становище позивача, оскільки, як встановлено вище, таке рішення значно ускладнює та фактично припиняє відшкодування коштів перевізнику за пільговий проїзд громадян.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 264 КАС України, у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

Згідно вимог ч. 1 та 2 ст. 265 КАС України, резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Однак, судом першої інстанції в порушення вказаної норми не було зобов`язано відповідача опублікувати оголошення щодо розгляду даної справи відповідно до вимог ст. 264 КАС України. Вказане порушення усунуте судом апеляційної інстанції.

Отже, недотримання встановленого законом спеціального порядку розгляду спорів про визнання нечинним нормативно-правого акта є порушенням процесуального права.

Проте, вказана обставина не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Відтак враховуючи, що відповідач приймаючи оскаржувані рішення не дотримався процедури передбаченої для прийняття рішення, як регуляторного акту, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування рішення LII сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 21.12.2018 № 23 "Про внесення змін до Порядку розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян" та рішення LV (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 05.04.2019 № 2 "Про внесення змін до Порядку розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян".

З врахуванням вимог вказаної статті 265 КАС України суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача опублікувати резолютивну частину рішення суду першої інстанції у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Шепетівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року - без змін.

Зобов`язати Шепетівську міську раду опублікувати резолютивну частину рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.