Справа № 344/17523/19
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/625/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Михальчука Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ДП18№664227 від 14.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення він визнаний винним в тому, що 14.09.2019р. о 12год. 41хв. керуючи транспортним засобом ТОЙОТА АВЕНСІС, д.н.з. НОМЕР_1 рухався в населеному пункті с.Драгомирчани з швидкістю 84км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ Tru CAM LTІ20-20 000734. Відповідно до даної постанови, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. При цьому, позивач просить скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, на переконання позивача поліцейський виніс оскаржувану постанову без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи, позивач рухався в потоці транспортних засобів, визначити саме його швидкість поліцейський не мав змоги, права позивачу поліцейським не було роз`яснено, пояснення позивача до уваги поліцейський не взяв, а оскаржувана постанова не містить посилань на жодні допустимі та належні докази, просив позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження по справі - закрити.

Позивач позов підтримав та просив про його задоволення з мотивів наведених в позовній заяві, а розгляд справи проводити без участі позивача.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, скористався правом на відзив, який долучено до матеріалів справи заперечував щодо задоволення позову з підстав наведених у відзиві, однак до відзиву не долучив і суду не представив фотокопію транспортного засобу позивача із зафіксованими порушеннями ПДР з приладу Tru CAM LTІ20-20 000734, а долучив лише копії сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, копію свідоцтва про повірку, копію експертного висновку, та фотографії дорожніх знаків із загальнодоступної карти в мережі «Інтернет» 5.45 «Початок населеного пункту» «Драгомирчани», 5.70 «Фото,- відео фіксування порушень правил дорожнього руху, а також викопіювання з карти безпеки дорожнього руху автодороги Н-10 - під`їзд до міста Івано-Франківська.

До участі в справі залучено також відповідачем Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в Івано-Франківській області, представник якого в судове засідання не прибув, правом на відзив не скористався.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків і відповідних їм правовідносин.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18№664227від 14.09.2019року, винесеної поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Михальчуком І.І., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 255 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 14.09.2019р. о 12год. 41хв. керуючи транспортним засобом ТОЙОТА АВЕНСІС , номерний знак НОМЕР_1 в с.Драгомирчани на автодорозі Н-10 2 км. водій керував транспортним засобом зі швидкістю 84км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КупАП. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ Tru CAM LTІ20-20 000734 (а.с.4).

Згідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд враховує, що згідно до вимог ч.2 ст. 84КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

Жодних доказів, як то фотокопія транспортного засобу позивача із зафіксованими порушеннями ПДР з приладу Tru CAM чи запис з нагрудної камери поліцейського або відео реєстратору, чи інших доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду відповідачами не надано.

Представлені суду відповідачем докази, а саме копії сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, копію свідоцтва про повірку, копію експертного висновку, та фотографії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» «Драгомирчани», знаку 5.70 «Фото,- відео фіксування порушень правил дорожнього руху» із загальнодоступної карти в мережі «Інтернет» та викопіювання з карти безпеки дорожнього руху автодороги Н-10 - під`їзд до міста Івано-Франківська жодним чином не свідчать про порушення позивачем правил дорожнього руху, а лише вказують про проходження сертифікації і повірки приладів Tru CAM та констатують наявність (станом на травень 2015 року) на автодорозі Н-10 дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» «Драгомирчани» та знаку 5.70 «Фото,- відео фіксування порушень правил дорожнього руху», однак самих доказів скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху у вигляді фото- чи відео фіксування суду не представлено.

Окрім того у оскаржуваній постанові поліцейським не внесено повністю реєстраційний номер автомобіля позивача і замість номеру «АТ4972СК» (номер, що вказаний позивачем у позові) зазначено «АТ4972», що без інших доказів унеможливлює в повній мірі ідентифікацію автомобіля, щодо водія якого винесено оскаржувану постанову.

Із наявних у суду матеріалів, копії постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Тому з цих підстав обґрунтованості ухваленого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачається.

Відповідачем по справі не враховані положення ст.62 Конституції України, а саме - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (також правопорушення).

Відтак суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, відповідно до ч.1 ст.122, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Cкасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №664227 від 14.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: О.В.Шамотайло