Справа № 308/2993/19
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2993/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 ПП Сколівського ВП Джуга Андрія Петровича, Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 08.03.2019 року він рухаючись автомобілем по автомобільній дорозі між населеними пунктами с. Дубина - м. Сколе, автодорога Київ-Чоп зупинився на вимогу відповідача. Після чого на його запитання про причину зупинки відповідач стверджував, що причиною зупинки стало порушення правил дорожнього руху, а саме: перетин суцільної лінії розмітки № 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Пояснючи ситуацію позивач наголошував на тому, що він здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год. Однак, його пояснення не були взяті до уваги, на вимогу відповідача ним було пред`явлено посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після чого на нього складено постанову, з якою він не погоджується, оскільки він не порушував ПДР, про що пояснював відповідачу, а відповідач не надав доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. При цьому в порушення вимог закону відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення, а одразу виніс незаконну постанову, чим порушив його права передбачені ст. 268 КУпАП, а саме знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права. А тому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 841307 від 08.03.2019 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи у його відсутності, у якій він також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Будь-яких письмових заперечень відповідачі суду не надали.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.03.2019 року інспектором СРПП №2 ПП Сколівського ВП старшим лейтенатом поліції Джуга А.П. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, 08.03.2019 року о 11 год. 50 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 між населеними пунктами с. Дубино м. Сколе, автодорога «Київ-Чоп», 651 км.+400м. здійснив маневр обгону транспортного засобу, перетнувши суцільну горизонтальну лінію (вузьку тимчасову) горизонтальної розмітки.

Однак, суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Згідно правил п. 34.1 ПДР, горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Позивач стверджує, що здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год.

В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та на спростування заперечень позивача відповідачем не надано.

Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення

З огляду на наведене, суд не бере до уваги дані зазначені у постанові, оскільки при винесенні постанови не враховано та не спростовано заперечень позивача, які як зазначає позивач у позовній заяві він висловлював, з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що обставини, відображені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, суд приходить висновку, що оскаржувана постанова складена відповідачем за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП вищенаведене, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 77, 121, 242, 286, 294 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 ПП Сколівського ВП Джуга Андрія Петровича, Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора СРПП №2 ПП Сколівського ВП старшого лейтенанта поліції Джуга Андрія Петровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 841307 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Придачук