Справа № 640/9278/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 грудня 2019 року № 640/9278/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., розглянувши за правилами загального провадження в письмовому порядку адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» (позивач, КП «УЖКГ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області (відповідач, ГУ ДФС у Київській області), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу від 06.03.2019 № Ю-31-17 про сплату боргу (недоїмки) ЄСВ в розмірі 1 090 121,63 гривень.

В обґрунтування позовних вимог КП «УЖКГ» зазначає про порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки, а саме, відсутність акта перевірки, а також неправильний розрахунок недоїмки, сума якого викладена у вимозі 06.03.2019 № Ю-31-17.

У відзиві відповідач зазначає, що сума несплаченого єдиного внеску визначена платником самостійно і не сплачена у визначений законом строк, а штраф та пеня нараховані за рішенням № від 06.10.2014.

У судове засідання 18.09.2019 року представники позивача та відповідача не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в письмовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Відповідач, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Зважаючи на волевиявлення позивача розглядати справу у письмовому порядку, з огляду на неявку відповідача без повідомлення причин, дана адміністративна справа підлягає розгляду у письмовому порядку.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Як убачається із матеріалів справи, ГУ ДФС у Київській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2019 № Ю-31-17, відповідно до якого за Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» обліковується заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску в розмірі 1 090 121,63 грн, у тому числі недоїмка в розмірі 976 961,83 грн, штрафні санкції - 77 522,46 грн та пеня - 35 637,34 гривень.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами.

Частина 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до приписів ч. ч. 8, 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За змістом положень ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

З інтегрованої картки платника податків убачається, що на час винесення спірної вимоги за позивачем обліковувався борг в розмірі 1 090 121,63 гривень. Розрахунок зазначеного

Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Інструкція № 449).

Відповідно до пунктів 2- 3 розділу VI Інструкції № 449, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно з п. 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Відповідно до п. 1 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Посилання позивача щодо неузгодженості сум зобов`язань нарахованих пені та штрафних санкцій за несплату (несвоєчасну сплату) єдиного соціального внеску внаслідок процедурних порушень при надісланні акту перевірки та рішення як підставу для скасування вимоги не знайшли свого підтвердження та судом не беруться до уваги з огляду на наступне.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2019 №Ю-31-17 прийнято на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а не на підставі акту документальної перевірки, як то помилково зазначає представник позивача.

До розрахунку суми, що зазначена у вимозі, увійшли: звіт про нарахування єдиного внеску № за грудень 2018 року, рішення про застосування штрафних санкцій № від 06.10.2014, яким нараховано штрафні санкції та пеню, звіт про нарахування єдиного внеску № за січень 2019 року.

Щодо нарахованих штрафних санкцій та пені, суд звертає увагу, що вони є узгодженими, оскільки спірна сума в розмірі 113 159,80 грн, у т.ч. штрафні санкції на суму 77 522,46 грн та пеня на суму 35 637,34 грн, відображена у прийнятому податковим органом рішенні від 06.10.2014 №, яке в свою чергу було оскаржено в судовому порядку представником позивача.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 по справі №810/283/15 у задоволенні позову КП «УЖКГ» про визнання протиправним та скасування вищевказаного рішення відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015 постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2015 по справі №810/283/15 залишено без змін.

До матеріалів справи позивачем також надано відповідь на відзив, в якому викладено зміст заперечень та незгоду щодо суми заборгованості відповідно до винесено спірної податкової вимоги.

Щодо посилань на надані відповідачем довідки від 12.02.2019 № 1223/10-36-52-09 та від 17.04.2019 № 13214/10/10-36-17-00-14, в яких не було відображено спірні штрафна санкція та пеня, що зумовило непорозуміння утворення їх в подальшому періоді, суд зауважує, що в указаних довідках зазначена сума заборгованості на конкретні дати, при цьому без розгорнутого розрахунку та підстав виникнення цієї суми зобов`язання. Отже, наведені довідки жодним чином не спростовують наявність спірного боргу у сумі 113 159,80 грн., оскільки загальна сума, зазначена в довідках, вже включала цю суму узгодженого в судовому порядку зобов`язання за штрафною санкцією та пені.

Крім цього, суд не бере до уваги зауваження позивача щодо можливого подвійного включення спірної суми заборгованості до обліку єдиного соціального внеску за позивачем після у набрання законної сили рішення суду у 2015 році та повторно у 2019 році, оскільки з пояснень відповідача та матеріалів справи вбачається, що після проведення інвентаризації та процедури судового оскарження 04.02.2019 рішення від 06.10.2014 № поновлено в інформаційній картці платника податків КП «УЖКГ». До зазначеного періоду вона не відображалась та з позивача не стягувалась. Окрім того, положення Інструкції № 449 жодним чином не передбачають неможливість включення узгодженої суми грошового зобов`язання до боргу платника у майбутніх періодах, у разі, якщо рішення про нарахування таких сум оскаржувалось у судовому порядку.

Щодо посилань позивача на протиправність включення суми зобов`язань за декларацією від 20.02.2019 № у розмірі 533 494,25 грн до загальної суми у спірній вимозі суд звертає увагу, що комунальним підприємством помилково визначено дату зарахування цих коштів до 20.03.2019, оскільки декларація подана за січень 2019, що відображається у наданому до матеріалів справи звіті про суми нарахування заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2019 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Тобто, в даному випадку позивачу задекларовані зобов`язання відповідно до декларації від 20.02.2019 № у розмірі 533 494,25 грн необхідно було сплатити борг до 20.02.2019, а відтак податковим органом правомірно включено вказану суму у борг та відображено в оскаржуваній вимозі станом на 28.02.2019.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність та обґрунтованість винесеної ним оскаржуваної податкової вимоги від 06.03.2019 № Ю-31-17.

Таким чином, підсумовуючи все викладене вище у сукупності, суд дійшов до висновку про необґрунтованість тверджень позивача та відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 77, 90, 241- 247, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 06.03.2019 № Ю-31-17 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко