Справа № 420/2850/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2850/19
Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» до Одеської митниці ДФС України про визнання незаконними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ТОВ «УІТАКА» (надалі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС України (надалі відповідач, митниця), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000044/2 від 19.04.2019 року;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00300.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Рішення про коригування митної вартості товарів та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є безпідставними, неправомірними та ухваленими з суворим порушенням вимог митного законодавства, оскільки позивачем були подані до митного органу всі необхідні документи для визначення митної вартості товару.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «УІТАКА» провадить господарську діяльність з оптової торгівлі продукції матеріально-технічного призначення, в тому числі імпортованої за зовнішньоекономічними контрактами з нерезидентами.

ТОВ «УІТАКА» зареєстровано як юридична особа 15.02.2006 року та з 20.02.2006 року взято на податковий облік.

Основний вид економічної діяльності ТОВ «УІТАКА» за кодом КВЕД 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин».

10.10.2016 року між ТОВ «УІТАКА» (покупець за договором) та компанією Beijing Tianma Sling Co., Ltd (Продавець за договором) укладено зовнішньоекономічний контракт №В-15 (надалі - контракт №В-15), відповідно до умов п.1.1 якого Покупець купує, Продавець доставляє Покупцю стрічку текстильну відповідно до інвойсів та специфікації для виробництва стропового обладнання.

Відповідно до п.3.1 контракту №В-15 оплата за товар здійснюється наступним чином, зокрема передплата здійснюється за погодженням сторін, але не менше 10% від вартості контракту. Кінцевий розрахунок проводиться після відвантаження товару в порту призначення за погодженням сторін, але не пізніше 31.12.2017 року.

Доповненням до контракту №В-15 від 06.08.2018 року внесені зміни до останнього та п.1.1 контракту №В-15 викладено в наступній редакції: «за умовами даного контракту Постачальник поставляє Покупцю, а Покупець купує стрічку текстильну власного виробництва та інший товар номенклатура, асортимент та кількість якого вказані в додатку (специфікації), яка є невід`ємною частиною Договору».

Пункт 2.3 контракту №В-15 викладено в наступній редакції: «загальна вартість контракту складає 300000,00 дол. (сто тисяч доларів США)».

Пункт 3.1 контракту №В-15 викладено в наступній редакції: «передплата здійснюється за погодженням сторін, але не менше 10% від вартості Специфікації. Кінцевий розрахунок проводиться за погодженням сторін, але не пізніше дати прибуття вантажу в порт призначення».

Пункт 4.1 контракту №В-15 викладено в наступній редакції: «постачання товару відбувається у відповідності до офіційних правил Міжнародної торгівельної палати для трактування торгівельних термінів Інкотермс в редакції від 2010 року відповідно до базових умов CFR Одеса, Южний».

Між позивачем та компанією Beijing Tianma Sling Co., Ltd на виконання умов контракту №В-15, 06.08.2018 року укладено Специфікацію №7 на поставку товару (стрічки текстильної), порт розгрузки: Южний, Україна; умови поставки: CFR Одеса, Южний.

З метою митного оформлення імпортованого товару за контрактом №В-15, представником ТОВ «УІТАКА» 18.04.2019 року подано митну декларацію №UA500060/2019/011244.

В наданій митній декларації №UA500060/2019/011244 зазначені відомості про вартість 784700,11 грн.; ціна імпортованого товару 29403,20 доларів США; коригування 784700,11 грн.

Додатково до митної декларації №UA500060/2019/011244 декларантом подано: контракт №В-15; доповнення до зовнішньоекономічного контракту №В-15 від 06.08.2018 року; специфікація №7 до контракту №В-15; інвойс №ВJТМ-180806 від 06.08.2018 року; платіжні доручення в іноземній валюті №9 від 08.08.2018 року, №11 від 17.09.2018 року, №15 від 03.12.2018 року, №18 від 04.04.2019 року; сертифікат про походження товару; коносамент та вагова від 18.04.2019 року; автотранспортна накладна; навантажувальний документ; пакувальний лист.

За результатами проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів Митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA500060/2019/000044/2 від 19.04.2019 року.

В п.33 вказаного рішення митним органом зазначено наступне:

«У зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості були опрацьовані подані декларантом документи, які підтверджують митну вартість товарів, і встановлено, що вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

відповідно до п.2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.10.2016 року №В-15 умови поставки товару визначено на умовах CIF-Одеса Україна, але у наданому до митного оформлення інвойсі від 06.06.2018 року №BJTM-180806 умови поставки на умовах СFR Одеса, Южний;

у пункті 3.1 зовнішньоекономічного Договору (контракту) від 10.10.2016 року №В-15 визначено, що сплата за вантаж покупцем здійснюється по згоді сторін, але у наданому до митного оформлення інвойсі від 06.06.2018 року №BJTM-180806 відсутні умови перерахунків за вантаж;

також пункт 3.1 зовнішньоекономічного договору, (контракту) від 10.10.2016 року №В-15 передбачає остаточні розрахунки по договору до 31.12.2017 року, але до митного оформлення надано інвойс №BJTM-180806 складений 06.08.2018 року.».

10.04.2019 року декларантом позивача надано наступні документи: прайс-лист виробника товару, висновок експерта щодо ціни на товар, копія митної декларації країни відправлення з перекладом, додаткову угоду від 14.02.2019 року №1 до контракту від 10.10.2016 року №В-15, виписку з журналу-ордеру відомість по рахунку 632 та лист від 19.04.2019 року б/н щодо неможливості надання інших додаткових документів.

Аналізуючи подані спочатку та надані додатково документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, митний орган прийшов до висновку про неможливість визнання заявленої митної вартості, зазначивши наступне:

відповідно до пп.2.3 зовнішньоекономічного договору від 10.10.2016 року №В-15 загальна вартість контракту складає 300000,00 доларів США хоча прописом зазначено «сто тисяч доларів США);

у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 25.02.2019 року №00066834 зазначено номер коносаменту виданого 19.02.2019 року, тобто на момент видачі декларації країни відправлення коносаменту ще не існувало;

наданий прайс-лист не містить терміну дії, тому він не може розглядатися як документ що підтверджує заявлену митну вартість;

висновок експерта щодо ціни на товар взятий до уваги, але він не може використовуватись в якості підтвердження митної вартості, оскільки ціни зазначені експертом визначені на умовах поставки CFR - Южний.

Посилаючись на ненадання фіскальному органу всіх витребуваних документів, а саме: не надано каталоги, специфікації фірми - виробника товару, відповідачем здійснено коригування митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією №UA500060/2019/011244 за резервним методом.

В обґрунтування застосування резервного методу визначення митної вартості, митний орган зазначив, що з метою забезпечення повноти оподаткування проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим - МД від 28.02.2019 року №UА500010/2019/4772, МД від 12.02.2019 року №UА100010/19/315368 становить 3,51 дол. США/кг (ніж заявлено декларантом 1,479 дол. США/кг).

Отже, Митницею відмовлено у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю і складено відповідну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, що передбачені МК України, які дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, орган доходів і зборів у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вже зазначалося вище, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної позивачем митної вартості товару, відповідач зазначив, що подані декларантом документи, які підтверджують митну вартість товарів, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- відповідно до п.2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.10.2016 року №В-15 умови поставки товару визначено на умовах CIF-Одеса Україна, але у наданому до митного оформлення інвойсі від 06.06.2018 року №BJTM-180806 умови поставки на умовах СFR Одеса, Южний;

- у пункті 3.1 зовнішньоекономічного Договору (контракту) від 10.10.2016 року №В-15 визначено, що сплата за вантаж покупцем здійснюється по згоді сторін, але у наданому до митного оформлення інвойсі від 06.06.2018 року №BJTM-180806 відсутні умови перерахунків за вантаж;

- також пункт 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.10.2016 року №В-15 передбачає остаточні розрахунки по договору до 31.12.2017 року, але до митного оформлення надано інвойс №BJTM-180806 складений 06.08.2018 року.

З приводу розбіжності в умовах поставки колегія зазначає наступне.

Так дійсно, за умовами контракту №В-15 поставка товару здійснюється на умовах CIF-Одеса Україна.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та наголошується позивачем, між ТОВ «УІТАКА» та компанією Beijing Tianma Sling Co., Ltd 08.06.2018 року укладено Доповнення до контракту №В-15, яким внесені зміни до останнього, зокрема і до п.1.1 контракту №В-15.

За внесеними Доповненням змінами умови поставки також змінено з CIF-Одеса Україна на CFR Одеса, Южний. Вказане Доповнення від 08.06.2018 року надано декларантом позивача до митного органу, а тому митний орган володів інформацією на спростування розбіжностей в умовах поставки.

Щодо твердження відповідача про відсутність у наданому до митного оформлення інвойсі від 06.06.2018 року №BJTM-180806 умов перерахунків за вантаж, то як вірно зазначив суд першої інстанції, інвойс є рахунком, на підставі якого здійснюється оплата за товар, тобто первинним документом, який визначає вартість конкретної партії товару, а тому не може містити інформацію про умови оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інвойсу від 06.06.2018 року №BJTM-180806 вартість партії товару складає 29403,20 доларів США. Декларантом позивача до митного органу надано платіжні доручення в іноземній валюті №9 від 08.08.2018 року, №11 від 17.09.2018 року, №15 від 03.12.2018 року, №18 від 04.04.2019 року, відповідно до яких позивачем перераховано на рахунок компанії Beijing Tianma Sling Co., Ltd в загальному розмірі 29403,20 доларів США, що підтверджує здійснення розрахунку з позивачем за поставлену партію товару та підтверджує вартість цієї партії товару саме в розмірі 29403,20 доларів США.

Щодо посилання відповідача на інвойс №BJTM-180806 від 06.08.2018 року, який складено після кінцевого строку остаточного розрахунку по договору, вказаного в пункті 3.1 контракту №В-15, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Доповненням до контракту №В-15 від 08.06.2018 року пункт 3.1 було змінено та викладено в іншій редакції, яка, в свою чергу, не містить зазначеної вимоги щодо розрахунку по договору до 31.12.2017 року.

Вказане Доповнення до контракту №В-15 від 08.06.2018 року вступило в силу з моменту його підписання, тобто з 08.06.2018 року (п.3 Доповнення). При цьому, специфікація на поставку товару укладена сторонами 06.08.2019 року, тобто вже після вступу в силу Доповнення до контракту №В-15 та з урахуванням внесених ним змін.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами по справі, контракт №В-15 та Доповнення до контракту №В-15 від 08.06.2018 року були надані позивачем до митного органу, тобто митний орган мав змогу перевірити відповідність наданих для підтвердження митної вартості товару документів контракту №В-15 та Доповненню до контракту №В-15 від 08.06.2018 року на виконання яких і придбавався вказаний товар.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що розбіжності в наданих до митного органу документах відсутні, а заявлена митна вартість в розмірі 29403,20 доларів США відповідає Специфікації №7 від 06.08.2018 року, дублюється у інвойсі від 06.06.2018 року №BJTM-180806, експертній митній декларації Китаю та підтверджується перерахованими коштами на рахунок компанії Beijing Tianma Sling Co., Ltd в загальному розмірі 29403,20 доларів США.

Щодо витребуваних у позивача відповідачем документів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідачем витребувано у позивача виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Позивачем до митного органу додатково надано прайс-лист виробника товару, висновок експерта щодо ціни на товар, копія митної декларації країни відправлення з перекладом, додаткову угоду від 14.02.2019 року №1 до контракту від 10.10.2016 року №B-15, виписку з журналу-ордеру і відомість по рахунку №632 та лист від 19.04.2019 року б/н щодо неможливості надання інших додаткових документів.

Проте, митний орган прийшов до висновку, що декларант не скористався правом відповідно п.3 ст.53 МК України надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості та у зв`язку з тим, що фіскальному органу не надано всіх витребуваних документів, а саме не надано каталоги, специфікації фірми-виробника товару, митним органом здійснено коригування митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією №UA500060/2019/011244.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, наданні позивачем документи та наявна в них інформація повинні оцінюватися комплексно з іншими документами, не упереджено та розсудливо, в тій мірі і межах, відносно наявних в них відомостей, які потребують забезпечення виконання функцій і завдань державної митної справи. А тому доводи відповідача щодо ненадання позивачем каталогів, специфікації фірми-виробника товару, не можуть бути прийняті судом як обґрунтовані.

Наведене обумовлено тим що, перелік документів встановлений ч.3 ст.53 МК України, подається в повному обсязі за їх наявності, а тому, у разі відсутності певних документів, або ненадання їх в повному обсязі не може кваліфікуватися як підстава для коригування митної вартості. Крім того, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що позивач надав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 МК України.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача на те, що в контракті №В-15 загальна вартість зазначена цифрами - 300000,00 доларів США, а прописом «сто тисяч доларів США», оскільки невідповідність зазначеної загальної вартості контракту цифрами з зазначеною прописом не впливає на митну вартість заявленої позивачем до митного оформлення партії товару.

Також колегія суддів не приймає посилання відповідача на те, що на момент видачі декларації країни відправлення №00066834 коносаменту ще не існувало, оскільки експортна митна декларація Китаю датована 25.02.2019 року, при цьому коносамент датований 19.02.2019 року, тобто коносамент був створений раніше, а тому твердження відповідача про відсутність коносаменту на момент видачі декларації країни відправлення є необґрунтованими.

Твердження відповідача про відсутність терміну дії в прайс-листі, також не приймається колегією суддів, оскільки відсутності терміну дії в прайс-листі не є обґрунтованою підставою для коригування митної вартості імпортованого товару. Чинним законодавством не встановлено будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд.

Крім того, прайс-лист відповідно до ч.2 ст.53 МК України не віднесено до переліку обов`язкових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, та декларант не може нести відповідальність за документи, складені іншими господарюючими суб`єктами та за інформацію, що в них відображена.

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що позивачем під час митного оформлення були надані митному органу всі необхідні документи, які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору та чітко ідентифікували оцінюваний товар, а твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

За таких підстав, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, що також вірно встановив суд першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.