Справа № 200/2437/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року справа №200/2437/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання Сухов М.Є.,

за участю: представника позивача Кириченко В.І.,

представника відповідачів - Помалюк І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року у справі № 200/2437/19-а (головуючий І інстанції Аканов О.О., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРНА» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАРНА» (далі ТОВ «ЛАРНА», позивач) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС, відповідач 1), в якому просило:

- скасувати рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації: № 1020388/40432522 від 11.12.2018 року; № 1020389/40432522 від 11.12.2018 року; № 1032933/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032934/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032932/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032936/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032935/40432522 від 21.12.2018 року;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні: № 1 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 2 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 3 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 4 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 5 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 6 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 7 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ) (т. 1 а.с. 5-13, 104-112).

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року залучено в якості другого відповідача Головне управління ДФС у Донецькій області (далі ГУ ДФС у Донецькій області, відповідач 2).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року зазначений позов задоволений:

- визнано протиправними та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Донецької області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1020388/40432522 від 11.12.2018 року; № 1020389/40432522 від 11.12.2018 року; № 1032933/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032934/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032932/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032936/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032935/40432522 від 21.12.2018 року;

- зобов`язано ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «ЛАРНА» №1 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 2 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 3 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 4 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 5 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 6 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 7 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ) (т. 3 а.с. 71-74).

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що судом залишено поза увагою, що документи щодо транспортування та зберігання миючих засобів позивачем не надано, останній формує податковий кредит (придбання миючих засобів) від ризикових контрагентів: ТОВ «ТГ Каста», ТОВ «Даксизбут», «Продуктова інноваційна компанія», ТОВ «Протек агро груп», ТОВ «Домініон», по яких за даними ЄРПН не простежується походження товару миючі засоби (т. 3 а.с. 78).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін.

Представник відповідачів в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги разом з відзивом на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

Позивач - ТОВ «ЛАРНА» зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості юридичної особи.

За фактом надання послуг за договором з ТОВ «МАКОН ЛТД» було складено податкові накладні: № 3 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 4 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 5 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 6 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 7 від 30.11.2018 (реєстраційний номер ), які були направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з отриманими квитанціями № 1 від 13.12.2018 (ПН № 6, № 7) та квитанцій № 1 від 14.12.2018 року (ПН № 3, № 4, № 5) (т.1 а.с. 22, 23, 25,26,28,29, 31,32,34,35).

В матеріалах справи наявні первинні документи за договором з ТОВ «МАКОН ЛТД».

За договірними правовідносинами між позивачем та ТОВ «ДОНМАШІНВЕСТ» складено податкові накладні: № 1 від 30.11.2018 (реєстраційний номер ); № 2 від 30.11.2018 (реєстраційний номер ). Згідно з отриманими квитанціями №1 від 03.12.2018 (ПН № 1, № 2), зазначені податкові накладні прийняті, але реєстрацію їх зупинена з підстав відповідності вимогам 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» (Лист ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18) (т. 1 а.с. 16,17, 19,20).

В матеріалах справи наявні первинні документи за договором з ТОВ «ДОНМАШІНВЕСТ».

Податковим органом запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем направлено на адресу ДФС України центрального рівня письмові пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій, зокрема, по вищезазначених податкових накладних надані такі документи:

- копія договору поставки № 11/06 від 06.11.2018 року (т.1 а.с. 36-39);

- копії видаткових накладних на товар за договором поставки № 11/06 від 06.11.2018 року: №№ 1112/13; 1112/14;1112/15; 1112/16; 1112/17; 1112/18; 1112/19; 1112/20; 1112/21; 1112/22 (т.1 а.с. 40-48);

- копія товарно-транспортної накладної № РН-1112/13 від 12.11.2018 року (т.1 а.с. 49);

- копія подорожнього листа від 12.11.2018 року (т. 1 а.с. 50);

- копія табеля обліку робочого часу за листопад 2018 року (т.1 а.с. 51);

- копії договорів надання клінінгових послуг № 08/02-16 від 02.08.2016 року, № 08/03-16 від 02.08.2016 року; №08/04-16 від 02.08.2016 року; № 08/05-16 від 02.08.2016 року; № 08/06-16 від 02.08.2016 року; №08/07-16 від 02.08.2016 року (т. 1 а.с. 60-62, 66-68, 71-73, 76-78, 81-83, 86-88);

- копії додаткових угод до договорів на провадження строків надання послуг (т. 1 а.с. 63, 69, 74, 79, 84, 89);

- копії актів наданих послуг: акт № 76 від 30.11.2018 року, № 77 від 30.11.2018 року, № 78 від 30.11.2018 до договору № 08/05-16 від 02.08.2016 року; № 79 від 30.11.2018 року до договору №08/03-16 від 02.08.2016 року; № 80 від 30.11.2018 року до договору № 08/04-16 від 02.08.2016 року; № 81 від 30.11.2018 року до договору № 08/06-16 від 02.08.2016 року; №82 від 30.11.2018 року до договору № 08/07-16 від 02.08.2016 року (т. 1 а.с. 64, 65, 70, 75, 80, 85, 90);

- копії видаткових накладних на отримання миючих засобів від інших контрагентів: № 0729 від 13.11.2018 року; № VL-0000008 від 21.11.2018 року; № 592 від 16.11.2018 року; № 593 від 16.11.2018 року; № 0704 від 31.10.2018 року; № 1513456, №1513486 від 04.10.2018 року; № 0664 від 18.10.2018 року; копія банківських виписок; копія договору суборенди нежитлового приміщення № 37/18 від 01.01.2018 року (оренда складського приміщення), копія акту надання послуг оренди №1667 від 30.11.2018 року (т. 1 а.с. 52-59, 91-100).

Комісією ГУ ДФС у Донецькій області за результатом розгляду наданих позивачем письмових пояснень та копій документів рішеннями комісії ДФС від 11.12.2018 року: за № 1020388/40432522 по ПН № 1 та №1020389/4043522 по ПН №2, а також рішеннями комісії ДФС від 21.12.2018 року: за №1032933/40432522 по ПН №3; за №1032934/40432522 по ПН №4; за №1032932/40432522 по ПН № 5; за №1032936/40432522 по ПН № 6; за №1032935/40432522 по ПН № 7 відмовлено у реєстрації названих податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (т. 1 а.с. 15,21,24,27,30,33).

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 31 грудня 2017 року) встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).

Пунктом сьомим Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117).

Окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Крім того, на сайті ДФСУ 13.11.2018 року оприлюднено критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, визначені відповідно до п. 10 постанови КМУ «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 року № 117.

Н час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акта індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, однак, реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у періоді, що аналізується, визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18.

Таким чином, доводом проти заявленого позову є лише те, що відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд вважає що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Суд апеляційної інстанції погоджує оцінку суду першої інстанції листів міністерств, інших органів виконавчої влади, які не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак, не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України. При цьому, матеріалами справи встановлено, що платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій, мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, оскільки у квитанціях №1 від 03.12.2018 року (ПН №1, №2), №1 від 13.12.2018 року (ПН № 6, № 7) та квитанції №1 від 14.12.2018 року (ПН № 3, № 4, № 5) вказано критерії ризиковості, визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, проте, без зазначення конкретних обставин, які слугували причиною прийняття такого рішення.

Враховуючи суперечливість нормативного регулювання, як підставу застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної позивача, та про протиправність рішень податкового органу від 17.05.2018 року № 706519/40432522 та № 706518/40432522 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2017 року (реєстраційний номер ) та № 2 від 03.07.2017 року (реєстраційний номер ) в Єдиному реєстрі податкових накладних.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 2 квітня 2019 року у справі №822/1878/18.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведені висновки спростовують посилання відповідачів на необмежену дискрецію при прийнятті рішень щодо зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних. Встановлені у справі обставини свідчать про порушення прав та інтересів позивача, оскільки реєстрація податкових накладних є підставою для формування податкового кредиту контрагентами позивача, а отже, є умовою ведення позивачем нормальної господарської діяльності, шляхом укладення договорів з іншими платниками податку, уникаючи не передбачених законом обмежень.

Так, Комісією податкового органу, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на повідомлення Товариства та додані до нього документи, підтверджуючі факти, викладені у повідомленні, прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі спірних рішень вбачається, що останні не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для її прийняття, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є ненадання платником податку копій документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи які не надано підкреслити).

Суд зазначає, що у рішенні не зазначено та не підкреслено, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову шляхом визнано протиправними та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Донецької області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1020388/40432522 від 11.12.2018 року; № 1020389/40432522 від 11.12.2018 року; № 1032933/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032934/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032932/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032936/40432522 від 21.12.2018 року; № 1032935/40432522 від 21.12.2018 року; зобов`язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «ЛАРНА» № 1 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 2 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 3 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 4 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 5 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 6 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер ); № 7 від 30.11.2018 року (реєстраційний номер .

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року у справі № 200/2437/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАРНА» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 11 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова