Справа № 620/1680/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/1680/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - Університет, позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з утриманням, а саме: грошових коштів в розмірі 30 355,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 13.08.2012 по 16.01.2018. Наказом Університету від 10.08.2012 № 319 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 13.08.2012 та присвоєно звання «рядовий міліції». Між відповідачем, Університетом та Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (далі - ГУМВС України в Чернігівській області) укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. В подальшому наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 12.01.2018 № 7 о/с відповідача звільнено згідно Закону України «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням). Згідно укладеного договору відповідач у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. На час звернення до суду відповідачем фактичні витрати в розмірі 30 355,56 грн не відшкодовані.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Непочатих В.О. від 04.07.2019 позовну заяву Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів повернуто позивачу, в зв`язку з пропуском встановленого законом строку для звернення до суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 апеляційну скаргу Університету задоволено, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Тихоненко О.М. від 18.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем 13.11.2019 подано відзив на позов, в якому останній просить застосувати строк позовної давності та по суті спору відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач вказує, що був звільнений зі служби в підрозділі Національної поліції за власним бажанням, при цьому наголошує, що контракт (договір) про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських між сторонами не укладався, а тому вважає, що не повинен відшкодовувати кошти в розмірі 30 355,56 грн. Зазначає, що згідно умов укладеного договору від 01.09.2012 визначено безпосередній перелік підстав відшкодування у разі звільнення саме з органів внутрішніх справ: за власним бажанням; через службову невідповідність; порушення дисципліни, а згідно наказу від 06.11.2015 № 416 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації), що не є підставою для відшкодування коштів. Також наполягає, що строк позовної давності має обліковуватися з дня звільнення з органів внутрішніх справ - з 06.11.2015.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 13.08.2012 по 16.01.2018.

Як слідує з матеріалів справи наказом Університету від 10.08.2012 № 319 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 13.08.2012 та присвоєно звання «рядовий міліції» (а.с.67).

01.09.2009 на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» (чинного на момент укладення договору) та наказу Міністерства внутрішніх справ від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» (чинного на час укладання та дії договору) між відповідачем, Університетом та ГУМВС України в Чернігівській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (далі - Договір) (а.с.74-76).

В подальшому згідно наказів Університету від 26.08.2013 № 376 о/с та від 08.08.2014 № 406 о/с відповідача переведено на наступний курс (а.с.68-71).

Наказом від 20.06.2015 № 86 о/с позивача з 20.06.2015 відраховано зі складу курсантів та відкомандовано до УМВС України в Чернігівській області. Сума витрат, пов`язаних з його утриманням складає 30 355,56 грн (а.с.72).

Згідно витягу з наказу УМВС України в Чернігівській області від 06.11.2015 № 416 о/с ОСОБА_1 відповідно до п. 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено 06.11.2015 у запас Збройних Сил за пунктом 64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) (а.с.144) та згідно запису в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивача 07.11.2015 прийнято на службу до Національної поліції (а.с.145).

В подальшому, відповідача згідно витягу з наказу ГУНП в Чернігівській області від 12.01.2018 № 7 о/с звільнено за п. 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.110).

Фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Університеті складають 30 355,56 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.77-78, 87-94).

Враховуючи, що відповідач звільнився з поліції за власним бажанням до закінчення трирічного терміну після завершення навчання, але не відшкодував витрати на навчання в Університеті в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно ст. 9 Закону України «Про міліцію» (станом на момент укладення договору), на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1410 від 15.12.1997 затверджено єдину систему військової освіти, до якої входить позивач.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію», підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідна норма міститься і у Законі України «Про Національну поліцію», який вступив в силу з 07.11.2015.

Так, частиною 4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп.2, пп.4 ч.1 ст.77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп.2, пп.4 ч.1 ст.77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.

Питання пов`язані з відшкодуванням особою витрат на її утримання у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України викладені в Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01 березня 2007 року (далі - Порядок № 313).

В п.1 Порядку № 313 визначено, що він визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до п. 3 Порядку № 313 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 261).

Згідно п.1 Порядку № 261, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до п.3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Пунктом 2.3.5 Договору передбачено, що після закінчення навчання особа зобов`язана прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років.

Відповідно до п. 2.3.6 Договору, у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Договору, особа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п. 4.1 Договору).

На виконання вимог п. 2.1.8 Договору, після закінчення навчання відповідача було затверджено розрахунок фактичних витрат на його підготовку за весь період навчання із зазначенням щорічних сум утримання.

Загальна сума витрат на утримання відповідача за період 2012-2015 років складає 30 355,56 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.77-78, 87-94).

Відповідно до ч. 1 п. 6 Порядку, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється в судовому порядку.

Доказів відшкодування витрат до суду не надано, розрахунки відповідачем в судовому порядку не оскаржувалися.

Наведене свідчить про те, що відповідач звільнився за власним бажанням, при цьому не відпрацюв 3 роки, як це визначено умовами Договору від 01.09.2012 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, та має обов`язок відшкодувати витрати на його навчання у сумі 30 355,56 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 зазначено, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позов про застосування строку позовної давності, суд зазначає, що вказане питання вирішено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019, яка набрала законної сили.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи відповідача викладені у відзиві не приймаються судом до уваги, оскільки, як слідує з матеріалів справи служба останнього в органах внутрішніх справ, а в подальшому в органах поліції є безперервною.

Як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач звільнився за власним бажанням зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу, в якому навчався за державним замовленням, добровільно кошти за навчання не відшкодував, що є підставою для відшкодування витрат за навчання в судовому порядку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов Харківського національного університету внутрішніх справ підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (одержувач: Харківський національний університет внутрішніх справ, код організації 08571096, банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, р/р 5066, МФО 820172, код банку одержувача 25010100) витрати, пов`язані з утриманням, а саме: грошові кошти в розмірі 30 355,56 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Харківський національний університет внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 13.12.2019.

Суддя О.М. Тихоненко