Справа № 280/1745/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/1745/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника позивача: Саланської Ілони Любомирівни;

представника відповідачів: Гожди Катерини Євгенівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2019 (головуючий суддя Калашник Ю.В., повний текст складено 08.07.2019.)

в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдснаб" до відповідачів: Державної податкової служби України, що є правонаступником Державної фіскальної служби України (відповідач-1); Головного управління ДПС у Запорізькій області, що є правонаступником Головного управління ДФС у Запорізькій області (відповідача-2) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ Голдснаб, звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Державної фіскальної служби України (відповідач-1), Головного управління ДФС у Запорізькій області (відповідач-2), просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: рішення від 04.04.2019 №1132958/41016389 та № 1132947/41016389;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників № 1000010 від 05.03.2019 до податкової накладної від 31.01.2019 №1000050 та Розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №1000072 від 26.02.2019 до податкової накладної від 13.12.2018 №1000027.

Позов обґрунтовано безпідставністю прийняття ГУ ДФС рішення про відмову у реєстрації спірних розрахунків коригування кількісних та вартісних показників в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказував, що реальність господарських операцій, в межах яких виписані розрахунки коригування, беззаперечно підтверджується первинними документами, тобто всі здійснені господарські операції є прозорими та стандартними, підтвердженими усіма обов`язковими первинними документами. Податковому органу надані всі первинні документи, які підтверджують правомірність складення вказаних розрахунків. Тому, просить скасувати оскаржуване рішення Комісії ГУ ДФС України та зобов`язати відповідача-1 зареєструвати спірні розрахунки в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2019 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовані рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 04.04.2019 №1132958/41016389 та № 1132947/41016389;

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунки коригування кількісних та вартісних показників № 1000010 від 05.03.2019 до податкової накладної від 31.01.2019 №1000050 та №1000072 від 26.02.2019 до податкової накладної від 13.12.2018 №1000027.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивачем надані документи та пояснення, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкової накладних складених позивачем розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 1000010 від 05.03.2019 до податкової накладної від 31.01.2019 № 1000050 та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 1000072 від 26.02.2019 до податкової накладної від 13.12.2018 № 1000027.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем-2 (Головним управлінням ДФС у Запорізькій області) подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що Комісія ГУ ДФС у Запорізькій області приймала рішення про відмову у реєстрації податкових накладних тільки на підставі тих документів, які надавалися до Комісії. Робота комісії закріплюється протоколами робочої групи, тобто всі оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних прийняті на підставі протоколів робочої групи, проте кожний протокол робочої групи містить в собі інформацію щодо рішень, прийнятих в день реєстрації протоколу. Так кожного дня комісія робочої групи розглядає пакети документів до зупинення податкових накладних та приймає рішення щодо їх реєстрації або не реєстрації у кількості від 100 до 200 податкових накладних кожного дні. В силу п. 17.1.19 ст. 17 ПКУ (правом платника є нерозголошення контролюючим органом відомостей про такого платника, тому відповідач не може надати протокол робочої групи.

Позивачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що підставою рішень відповідача щодо відмови в реєстрації зазначено, що платником податку не надано контролюючому органу копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів. Однак доказів наявності підстав для віднесення позивача до ризикових платників податків відповідачем не надано. Також не надано до суду протоколи засідань Комісії під час прийняття рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних. Щодо нерозголошення контролюючим органом відомостей про інших платників податків, зазначає, що відповідач міг надати як доказ витяг з протоколу комісії, в якому відобразити інформацію лише щодо позивача.

В ході розгляду апеляційної скарги здійснено (протокольною ухвалою) заміну відповідачів їх правонаступниками, а саме: Державну фіскальну служби України та Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області замінено на Державну податкову службу та Головне управління Державної податкової служби в Запорізькій області (відповідно).

У судовому засіданні представник відповідачів підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ Голдснаб зареєстровано юридичною особою 09.12.2016 за номером запису 1 103 102 0000 041792, що підтверджується Випискою з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань (а.с.112).

Рішенням Комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1132958/41016389 від 04.04.2019, № 1132947/41016389 від 04.04.2019 позивачу відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 1000010 від 05.03.2019 до податкової накладної від 31.01.2019 № 1000050 та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 1000072 від 26.02.2019 до податкової накладної від 13.12.2018 № 1000027 (а.с.49-50).

Підставою вказаних рішень відповідачем-2 зазначено, що платником податку не надано контролюючому органу копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосував норми Конституції України, Податкового кодексу України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

При цьому, в силу ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.2,16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

В абз.1 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з абз.1-2 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як зазначено у п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 56.23 ст.56 Податкового кодексу України, оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей, зазначених в підпункті 56.23 ст.56 ПКУ.

Зокрема, пунктом 56.23.1 ст.56 ПКУ визначено, що скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

В силу пункту 56.23.2 ст.56 ПКУ, скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно пункту 56.23.3 ст.56 ПКУ скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим.

Матеріалами справи підтверджується, що 13.12.2018 між ТОВ ГОЛДСНАБ (Постачальник) та ТОВ ІН-ВЕРСІЯ (Покупець) укладений Договір поставки №13/12/18, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати Покупцеві у власність товар, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити його вартість у строки, визначені цим Договором. Найменування, асортимент, кількість і сума вартості товару вказується в накладній, що є невід`ємною частиною цього Договору. Товар Покупцеві відпускається на підставі накладної, у відповідності до замовлення Покупця (а.с.17-19).

У межах Договору поставки №13/12/18 від 13.12.2018, ТОВ Голдснаб на користь ТОВ ІН-ВЕРСІЯ здійснені наступні поставки товару:

за видатковою накладною № 49 від 31.01.2019 здійснено поставку парфумерних виробів на суму 13 464 грн., у т.ч. ПДВ 2 244грн. (а.с.20);

за видатковою накладною № 644 від 13.12.2018 здійснено поставку парфумерних виробів на суму 600 984грн., у т.ч. ПДВ 100 164грн. (а.с.22).

Платіжними дорученнями від 12.03.2019 №1052 та від 13.03.2019 №1053 ТОВ ІН-ВЕРСІЯ здійснено частковий розрахунок за придбаний товар на суму 100 000грн., що підтверджується випискою по рахунку ТОВ Голдснаб у AT Укрсиббанк за період з 12.03.2019 до 13.03.2019 (а.с.25).

Відповідно до п. 3.5 Договору поставки №13/12/18 від 13.12.2018, товар був навантажений у автомобільний транспорт покупця у пункті навантаження: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2 (склад постачальника), що підтверджується товарно-транспортними накладними № Р49 від 31.01.2019 та № Р644 від 13.12.2018 (а.с.27-28).

ТОВ Голдснаб за фактом продажу товару складені податкові накладні №1000050 від 31.01.2019 та № 1000027 від 13.12.2018, які подано засобами електронного зв`язку на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до отриманих 15.02.2019 та 19.12.2018 квитанцій, податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.29-31, 32-33).

Пунктом 4.5 Договору поставки №13/12/18 від 13.12.2018 передбачено, що покупець має право повернути, а постачальник зобов`язаний прийняти від покупця товар на наступних умовах: право на повернення товару діє лише 100 робочих днів після поставки відповідної партії. Упродовж цих 100 робочих днів Покупець в будь-який момент може повернути поставлений йому товар Постачальнику. У випадку не повернення товару після спливу 100 робочих днів з моменту його поставки, Покупець втрачає право на його повернення та зобов`язується розрахуватися за відповідну партію на умовах, визначених п. 2.4. Договору. Згідно п. 6.1. Договору. в разі повернення Покупцем товару Постачальнику на умовах, викладених в пункті 4.5. цього договору, Постачальник зобов`язаний прийняти товар в строк, що не порушує право Покупця на повернення товару за цим договором та здійснити повернення сплачених коштів в повному обсязі за повернутий товар на протязі 7 (семи) календарних днів з дня повернення товару. Підпунктом 4.6.1. п. 4.6. Договору сторони погодили, що повернення товару оформлюється сторонами з підписанням Накладної на повернення товару. Постачальник зобов`язаний підписати накладну на повернення товару в той день, коли покупцем повертається товар Постачальнику (п.п. 4.6.2. п. 4.6 Договору).

На підставі п. 4.5. Договору поставки №13/12/18 від 13.12.2018, ТОВ ІН-ВЕРСІЯ (Покупець) здійснив часткове повернення товару, а саме:

за накладною на повернення від покупця № 10 від 05.03.2019 повернуто товар на суму 8 568грн., у т.ч. ПДВ 1 428грн. (а.с.34);

за накладною на повернення від покупця № 8 від 26.02.2019 повернуто товар на суму 406 329,24 грн., у т.ч. ПДВ 67 721,54 грн. (а.с.35).

Всього було повернуто товару на суму 414 897,24 грн., у т.ч. ПДВ 69 149,54 грн.

Автомобільним транспортом ТОВ ІН-ВЕРСІЯ товар був доставлений на склад ТОВ Голдснаб за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 2, що підтверджується товарно-транспортними накладними № Р10 від 05.03.2019 та № Р8 від 26.02.2019 (а.с.36-37).

З метою здійснення коригування сум податкових зобов`язань, ТОВ Голдснаб на підставі п. 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 № 1307, було складено Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 05.03.2019 № 1000010 до податкової накладної від 31.01.2019 №1000050 та Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 26.02.2019 №1000072 до податкової накладної від 13.12.2018 №1000027 (далі - Розрахунки коригування), які подано засобами електронного зв`язку на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 38, 39-42).

Відповідно до отриманих квитанцій від 28.03.2019 та 15.03.2019, документи прийнято, проте реєстрацію зупинено у зв`язку з наступним: відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК не відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Сума компенсації вартості товару/послуги за кодом УКТЗЕД/ДКПП 303, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає вимогам пп.2.5 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію РК (а.с. 43-44).

Позивачем, на підставі п. 14 Постанови КМУ Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 117 від 21.02.2018 (Постанова № 117), та п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України направлено Повідомлення № 25 від 01.04.2019 та № 24 від 01.04.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена та копії документів:

- Штатного розкладу № 1/19, переліку основних фондів, що є у власності підприємства, Договору № 01/18 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2018, Акту приймання-передачі від 02.01.2018, Специфікації (Додаток №2 до Договору № 01/18 від 01.01.2018), висновку санітарно-епідеміологічної експертизи на сировину для виробництва парфумерних виробів від 22.12.2018 № 602-123-20-3/50799, калькуляції собівартості виробленої продукції за грудень 2018 року та січень 2019 року, Наказу від 19.12.2018 № 2 про проведення інвентаризації та Інвентаризаційного опису ТМЦ № ЗГС00000016 від 20.12.2018, Наказу від 17.12.2018 № 1 про проведення інвентаризації та Інвентаризаційних описів ТМЦ № ЗГС00000011, № ЗГС 00000012, № ЗГС00000013, № ЗГС00000014, №ЗГС00000015, №ЗГС00000020 від 18.12.2018, Наказу № 7/1 від 02.04.2019 Про затвердження переліку осіб, які мають право на підпис первинних документів на здійснення господарських операцій, пов`язаних з відпуском та прийманням ТМЦ, протоколу № 6 загальних зборів учасників ТОВ Голдснаб від 26.10.2017, пакет документів на реалізацію продукції (копію Договору поставки № 13/12/18 від 13.12.2018, видаткових накладних № 49 від 31.01.2019 та № 644 від 13.12.2018, виписки по рахунку ТОВ Голдснаб у AT Укрсиббанк за період з 12.03.2019 до 13.03.2019, товарно-транспортних накладних № Р49 від 31.01.2019 та № 644 від 13.12.2018, Акту звірки взаємних розрахунків за грудень 2018 року - березень 2019 року), пакет документів на повернення продукції (накладних на повернення від покупця № 10 від 05.03.2019 та №8 від 26.02.2019, товарно-транспортних накладних № Р10 від 05.03.2015 та №Р8 від 26.02.2019), пакет документів на придбання сировини та матеріалів для виробництва продукції (копію контракту № 1 від 01.10.2018 з продавцем Підприємством STYLE PROVENCE AROMATIK (Франція), копію Специфікації № 180902 від 04.10.2018 до Контракту №1 від 01.10.2018, міжнародної товарно-транспортної накладної UA100010/2018/545657, вантажної митної декларації №2359, пакувального листа №181101 від 20.11.2018, інвойсу № 1 від 20.11.2018, Договору поставки № Ф150 від 01.09.2017 з ТОВ Флексосвіт та видаткової накладної № ФМ1737 від 30.11.2018, видаткової накладної № 105 від 27.11.2018, видаткової накладної № РН-0436 від 08.11.2018). Окремо були надані письмові пояснення за підписом директора ТОВ Голдснаб (а.с.51-103).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в Листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 Критерії ризиковості платника податку, зокрема, зазначено:

1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Головні управління ДФС в областях, м.Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. ….

Натомість, доказів наявності підстав для віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 при прийняті Комісією ГУ ДФС у Запорізькій області оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації розрахунків коригування матеріали справи не містять, отже відповідачами не надано суду доказів, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти апеляційної скарги.

Також, матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Лист Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 Критерії ризиковості платника податку не є нормативно правовим актом, має рекомендаційний характер.

У п.18-п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117 (який діяв під час прийняття відповідачем спірних рішень), передбачено:

18. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

20. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Водночас, відповідно до п.21 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженому 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117, комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Натомість, матеріали справи не містять підтверджень, що Відповідачем-2 надано докази додержання вимог п.21 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

У п.17 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, зокрема, зазначено: … Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні. Забезпечення обліку матеріалів роботи комісії контролюючого органу покладається на секретаря такої комісії. ….

Однак, Відповідачем-2 не надано до суду копію протоколів засідань Комісії під час прийняття Рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, матеріалів роботи комісії тощо.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, відповідачем-2 не доведено додержання процедури розгляду матеріалів.

Також, відповідно до п.19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого 29.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

Згідно з п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду наступні копії документів:

- Штатного розкладу №1/19, переліку основних фондів, що є у власності підприємства, Договору №01/18 оренди нежитлового приміщення від 01.01.2018, Акту приймання-передачі від 02.01.2018, Специфікації (Додаток №2 до Договору № 01/18 від 01.01.2018), висновку санітарно-епідеміологічної експертизи на сировину для виробництва парфумерних виробів від 22.12.2018 № 602-123-20-3/50799, калькуляції собівартості виробленої продукції за грудень 2018 року та січень 2019 року, Наказу від 19.12.2018 № 2 про проведення інвентаризації та Інвентаризаційного опису ТМЦ № ЗГС00000016 від 20.12.2018, Наказу від 17.12.2018 № 1 про проведення інвентаризації та Інвентаризаційних описів ТМЦ №ЗГС00000011, № ЗГС 00000012, № ЗГС00000013, № ЗГС00000014, №ЗГС00000015, №ЗГС00000020 від 18.12.2018, Наказу № 7/1 від 02.04.2019 Про затвердження переліку осіб, які мають право на підпис первинних документів на здійснення господарських операцій, пов`язаних з відпуском та прийманням ТМЦ, протоколу № 6 загальних зборів учасників ТОВ Голдснаб від 26.10.2017, пакет документів на реалізацію продукції (копію Договору поставки № 13/12/18 від 13.12.2018, видаткових накладних № 49 від 31.01.2019 та № 644 від 13.12.2018, виписки по рахунку ТОВ Голдснаб у AT Укрсиббанк за період з 12.03.2019 до 13.03.2019, товарно-транспортних накладних №Р49 від 31.01.2019 та № 644 від 13.12.2018, Акту звірки взаємних розрахунків за грудень 2018 року - березень 2019 року), пакет документів на повернення продукції (накладних на повернення від покупця № 10 від 05.03.2019 та №8 від 26.02.2019, товарно-транспортних накладних № Р10 від 05.03.2015 та № Р8 від 26.02.2019), пакет документів на придбання сировини та матеріалів для виробництва продукції (копію контракту №1 від 01.10.2018 з продавцем Підприємством STYLE PROVENCE AROMATIK (Франція), копію Специфікації № 180902 від 04.10.2018 до Контракту №1 від 01.10.2018, міжнародної товарно-транспортної накладної UA100010/2018/545657, вантажної митної декларації №2359, пакувального листа №181101 від 20.11.2018, інвойсу № 1 від 20.11.2018, Договору поставки № Ф150 від 01.09.2017 з ТОВ Флексосвіт та видаткової накладної № ФМ1737 від 30.11.2018, видаткової накладної № 105 від 27.11.2018, видаткової накладної № РН-0436 від 08.11.2018).

При цьому, у Рішеннях відповідача-2 від 04.04.2019, №1132958/41016389 та №1132947/41016389 підставою відмови у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДФС у Запорізькій області зазначено:

Прийнято рішення про: відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Підстави: ненадання платником податку копій документів: … Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити) ….

При дослідженні Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з`ясовано, що такі ж документи надсилались позивачем контролюючому органу.

З`ясуванню також піддано у чому саме полягає: … ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Водночас, пропозиція суб`єкта владних повноважень надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.… не є такою, що чітко визначає перелік документів, який має надати платник податків.

Отже, пропозиції відповідача-2 надати позивачу пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, як то зазначено у Квитанції, є необґрунтованими.

Зокрема, вказані пояснення надаються платником податків у довільній формі.

При цьому, контролюючий орган не може вимагати від позивача того, що не регламентовано нормою права. Водночас, матеріали справи не містять даних, які б надавали відповідь на питання, що саме повинен зазначити у поясненнях позивач та який порядок викладення інформації має бути визначений для позивача.

Оскільки матеріали справи підтверджується, що позивачем надавались письмові пояснення та документи, на підтвердження інформації, зазначеної у розрахунках коригування, до яких застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, то судом першої інстанції правильно визначено, що, надані позивачем документи та пояснення, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкової накладних складених позивачем розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 1000010 від 05.03.2019 до податкової накладної від 31.01.2019 № 1000050 та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 1000072 від 26.02.2019 до податкової накладної від 13.12.2018 № 1000027.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України Рішення відповідача-2 від 04.04.2019року №1132958/41016389 та №1132947/41016389 прийняті не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є неправомірним і підлягають скасуванню.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

В силу ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Державну фіскальну службу України (правонаступник Державна податкова служба України) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних та вартісних показників № 1000010 від 05.03.2019 до податкової накладної від 31.01.2019 № 1000050 та розрахунок коригування кількісних та вартісних показників № 1000072 від 26.02.2019 до податкової накладної від 13.12.2018 № 1000027.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з вимог вказаної статті, позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, натомість, суб`єктами владних повноважень не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

В силу п. «в» ч. 4 ст. 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Представник позивача до суду апеляційної інстанції надав заяву про відшкодування з відповідача-2 витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в сумі 4000грн., підтверджуючи вказану суму документально (платіжне доручення №1278 від 21.11.2019, акт приймання-передачі виконаних робіт з описом фактично наданих послуг, книга обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, ордер на надання правової допомоги, договір про надання послуг адвоката).

Відповідач-2 вважає, що дана справа є справою типовою, незначної складності та не потребує особливих адвокатських знань та вмінь, тому вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є не спів мірним зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Досліджуючи позицію сторін щодо відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в сумі 4000грн, колегія суддів апеляційної інстанції, з врахування доказів, наданих позивачем доказів витрат на правничу допомогу, та відсутності доказів, на підтвердження позиції відповідача-2, дійшла висновку про стягнення вказаної суми з відповідача-2 на користь позивача.

Так, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, відноситься до предмета доказування у справі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що є підстави для висновку про співмірність витрат на правничу допомогу з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; з ціною позову.

Оскільки Позивачем в повному обсязі доведено розмір витрат на правову допомогу щодо даної справи в розмірі 4000грн., а відповідачем не спростована співмірність зазначених витрат, тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2019 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2019 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (код 43143945) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдснаб" (код 41016389) витрати на правову допомогу у сумі 4 000 гривень (чотири тисячі гривень).

Постанова набирає законної сили 27.11.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 27.11.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 04.12.2019.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова