Справа № 1.380.2019.005353
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005353
05 грудня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючого-судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представників позивача Дяківа В.Б., Патько Н.Я.,
представника відповідача Чабана О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Малого приватного підприємства «Барви» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -
встановив:
Ухвалою від 17.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
11.11.2019 представник Відповідача подав відзив на адміністративний позов (арк. справи 27-28).
05.12.2019 представник Відповідача подав додаткові пояснення по справі (арк. справи 37-38).
Крім цього Позивач вказує на те, що рішення про застосування фінансових санкцій передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» може бути прийнято керівником, і лише у разі його відсутності, заступником керівника органу. Проте оскаржуване рішення прийнято заступником начальника ГУ ДФС у Львівській області Вітиком О.Д., який на думку Позивача, станом на 08.08.2019 не був керівником. За таких обставин Позивач вважає, що Відповідачем, як суб`ктом владних повноважень при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення, не дотримано критерію обґрунтованості, таке податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням повноважень та порядку його прийняття, а також з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення, тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідач подав відзив на адміністративний позов (арк. справи 27-28), згідно з яким вважає вимоги МПП «Барви» безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що перевіркою встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС МПП «Барви» за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Пили, хутір Острів. Вказує на те, що згідно з книги КОРО та звіту за період з 01.07.2019 по 23.07.2019, Позивачем реалізовано пального на загальну суму 337780,32 грн., чим порушено вимоги ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення, яким застосовано до Позивача штрафні (фінансові) санкції в сумі 250000 грн. На підтвердження обґрунтованості застосування штрафних санкцій, Відповідач, посилаючись на частину 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» зазначив, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 грн. З огляду на наведене, Відповідач вважає, що ГУ ДФС у Львівській правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
05.12.2019 представник Відповідача подав додаткові пояснення по справі (арк. справи 37-38). Наголошує, що станом на день прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а саме 08.08.2019 ОСОБА_1 був заступником начальника ГУ ДФС у Львівській області, а тому мав право підпису податкового повідомлення-рішення за посадою відповідно до Порядку.
В судовому засіданні представники Позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити повністю.
Представник Відповідача у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов, додаткових поясненнях по справі. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
ГУ ДФС у Львівській області провело фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Пили, хутір Острів та належить суб`єкту господарювання - МПП «Барви».
За результатами перевірки складено Акт № 13/581/4000/20808052 від 23.07.2019 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального (арк. справи 14-17).
Згідно з висновків вказаного акта, встановлено порушення вимог ст. 15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями).
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, Позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.
Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у том числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.
Згідно з пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Статтею 15 Закону №481/95-ВР встановлено вимоги щодо імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального.
Згідно з частиною 20 статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність за порушення норм цього Закону.
Згідно з частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 грн.
Відповідно до частини 4 статті 17 Закону №481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.
Механізм застосування цих фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок №790).
Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Згідно з пунктом 3 Порядку №790 до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Суб`єктами відповідальності за частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР є суб`єкти господарювання.
Згідно пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Пунктом 6 Порядку №790 передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
При вирішенні спору, суд виходив з таких мотивів.
Як зазначалося вище, ГУ ДФС у Львівській області провело фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Пили, хутір Острів та належить суб`єкту господарювання - МПП «Барви».
За результатами перевірки складено Акт № 13/581/4000/20808052 від 23.07.2019 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.
Як видно з вказаного Акта перевірки, в ході перевірки було встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС МПП «Барви» за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Пили, хутір Острів, а саме: згідно книги КОРО та звіту за період з 01.07.2019 по 23.07.2019 реалізовано пального на загальну суму 337780,32 грн., чим порушено вимоги ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме здійснено реалізацію пального в асортименті бензин А-95, А-92, дизельне пальне без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Станом на 23.07.2019 залишки пального по резервуарах бензин А-95 - 5183,56 л., бензин А-92 - 831,91 л., ДП - 6131,14 л., ДП - 4080,71 л. Дане пальне залишено на матеріально-відповідальне зберігання директору МПП «Мальви» Бігуну Р.П.
Таким чином, в період відсутності ліцензії Позивач реалізував пальне на АЗС МПП «Барви», що підтверджується матеріалами справи, а також не заперечувалось представником Позивача.
Як уже зазначалося вище, статтею 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 грн.
Таким чином, суб`єкт господарювання, який реалізує пальне без відповідної ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481/95-ВР.
Щодо посилань Позивача на те, що рішення про застосування фінансових санкцій за порушення норм Закону №481/95-ВР не може бути прийняте у формі податкового повідомлення-рішення, суд зазначає таке.
Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790.
Пунктом 2 Порядку №790 встановлено, що фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481-ВР.
Відповідно до пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відтак, з огляду на аналіз зазначених вище норм, податковий орган є контролюючим органом, якому надано право застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил роздрібної торгівлі пальним. Межі компетенції податкового органу полягають виключно у застосуванні фінансових санкцій, а не у встановленні правопорушення, покладеного в основу цього застосування.
Розглядаючи нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, слід вказати на характер їх комплексного регулювання, оскільки виявлення порушень, передбачених Законом №481-ВР та Порядком №790, прийнятого на реалізацію статті 17 цього Закону здійснюється не виключно податковими органами, а й іншими органами (особами), а застосування санкцій за ці правопорушення здійснюється податковими органами відповідно до Податкового кодексу України в межах їх компетенції.
При цьому, суд зазначає, що в разі, коли контролюючий орган діє на підставі статті 54 Податкового кодексу України (тобто коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення (пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України). Тому, з огляду на пріоритет норм Податкового кодексу України над положеннями підзаконних нормативно-правових актів, Відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення.
Таким чином, зазначене спростовує доводи Позивача про те, що рішення про застосування фінансових санкцій за порушення норм Закону №481/95-ВР не може бути прийняте у формі податкового повідомлення-рішення.
Щодо посилань Позивача на те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення підписане не уповноваженою на те особою, суд зазначає таке.
Пунктом 6 Порядку №790 передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.
Отже, рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу.
Згідно Наказу ДФС України від 26.04.2016 № 1585-о «Про призначення ОСОБА_1 » призначено в порядку переведення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Головного управління ДФС у Львівській області (арк. справи 39).
Відповідно до Наказу ДФС України від 25.09.2019 № 1538-о «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 з посади заступника начальника ГУ ДФС у Львівській області у порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Київській області, на підставці пункту 5 частини першої статті 41 Закону України «Про державну службу» (арк. справи 40).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що станом на день прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а саме 08.08.2019 ОСОБА_1 був заступником начальника ГУ ДФС у Львівській області та мав право підпису податкового повідомлення-рішення за посадою відповідно до Порядку №790.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що Відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 10.12.2019.

Суддя Мричко Н.І.