Справа № 805/5219/15-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 р. Справа№805/5219/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни

до відповідача 2: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про: зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєву Анну Миколаївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок включення до їх числа - ОСОБА_1 , яким необхідно здійснити виплати відшкодовування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєву Анну Миколаївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок включення до їх числа - ОСОБА_1 , яким необхідно здійснити виплати відшкодовування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно прийнято рішення у формі повідомлення № 3554/15 від 18.11.2015 року, яким він визнав нікчемним правочин (транзакцію) з внесення позивачкою 09.07.2015 року на власний банківський рахунок у ПАТ "Радикал Банк" грошових коштів у розмірі 200000 грн. із призначенням платежу: "Внесення коштів на власний рахунок". Тим самим, на переконання позивачки, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєва Анна Миколаївна відмовилась включати грошову вимогу (кредиторську) ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Радикал-Банк". Позивачка вважає таке рішення відповідача незаконним та підлягаючим скасуванню, а грошову вимогу такою, що підлягає включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Радикал Банк".

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідачем 1 через канцелярію суду надано заперечення на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечення відповідач посилається на те, що рішення Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" про визнання нікчемним правочину (трансакції) з внесення позивачем 09.07.2015 року на власний банківський рахунок грошових коштів у сумі 200000 грн. є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст. 38 Закону № 4452-VI, а отже безпідставною є вимога позивача про зобов`язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок включення до їх числа позивача.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачем 2 через канцелярію суду надано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування заперечення на позовну заяву, відповідач посилається на те, що у Фонді гарантування відсутні будь - які первинні документи по вкладникам і тому при складанні загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов`язок на Фонд гарантування враховувати під час складання реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників. Вважає необґрунтованою відмову позивача про зобов`язання Фонду гарантування внести зміни до Загального реєстру - щодо включення позивача до Загального реєстру, оскільки єдиною підставою для включення позивача до Загального реєстру має бути наявність позивача в складеному Уповноваженою особою Переліку вкладників або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників. У разі подання Уповноваженою особою додаткової інформації по позивачу, відповідні заходи будуть вжиті Фондом автоматично відповідно до вимог Положення і жодної підстави для спонукання Фонду судом до вчинення відповідних дій немає.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2015 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2015 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 січня 2016 року.

21 січня 2016 року оголошено перерву до 28 січня 2016 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року задоволено, ухвалу суду від 28 січня 2016 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року провадження у справі зупинено до 14 квітня 2016 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року витребувано доказі по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року провадження у справі зупинено до 12 травня 2016 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі за поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням статті 6 частини першої статті 8 частини четвертої статті 13 статей 21, 22 частин першої, четвертої, п`ятої статті 41 Конституції України.

У зв`язку з припиненням повноважень судді Бабіча С.І. щодо здійснення ним правосуддя та згідно розпорядження Донецького окружного адміністративного суду № 74 від 02 серпня 2017 року було призначено повторний автоматичний розподіл справ між суддями по справі № 805/5108/15-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року справу прийнято до провадження судді Олішевської В.В.

16 вересня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Листом від 17 вересня 2019 року судом викликані у судове засідання на 16 жовтня 2019 року представники сторін для вирішення питання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України викладений в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року справу № 805/5219/15-а призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04 листопада 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року відкладено розгляд справи на 10 грудня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині визнання протиправним та скасування наказу № 204 від 09.11.2015 року «Про визнання правочинів нікчемними» Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни у частині визнання нікчемним правочину (трансакції) з внесення ОСОБА_1 09.07.2015 року на власний банківський рахунок у ПАТ «Радикал Банк» грошових коштів у сумі 200000 грн. із призначенням платежу «Внесення коштів на власний рахунок».

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник позивача просили суд розглядати справу без їх участі в порядку письмового провадження, а представники відповідачів 1 та 2 у судове засідання не з`явились, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 09.07.2015 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" (Банк) укладено Договір банківського рахунку № 18525/П-1, за умовами п. 1.1 якого, банк, відкриває Клієнту поточний рахунок у гривня № НОМЕР_1 , здійснює його розрахунково - касове обслуговування протягом операційного часу, але в межах режиму установи Банку, в якому здійснюється операція (операційний день: робочий день Банку, що припадає на понеділок - п`ятницю) та здійснює нарахування процентів, на умовах та у порядку, визначених цим Договором та чинним законодавством України, внутрішніми нормативними актами Банку та цим Договором (а.с. 8-10).

Згідно п. 8.1 Договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з дня його підписання.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку на підставі розрахункових документів у готівковій та безготівковій формі. Вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків та інших обумовлених цим Договором послуг.

Відповідно п. 2.2. Договору визначено, що Банк має право використовувати кошти Клієнта, які зберігаються на рахунку, гарантуючи їх наявність та проведення операцій відповідно до чинного законодавства України та умов Договору.

При цьому, п.2.4 Договору передбачено, що Банк бере на себе зобов`язання належним чином здійснювати розрахункове - касове обслуговування клієнта, в тому числі, перераховувати чи зараховувати кошти на поточний рахунок Клієнта, приймати готівкові грошові кошти та видавати Клієнту готівкові грошові кошти в межах залишку коштів на його рахунку.

На виконання умов вищезазначеного договору позивачем внесено грошові кошти у розмірі 200000 грн. з призначенням платежу "внесення коштів на власний рахунок", що підтверджується копією квитанції № 13241 від 09.07.2015 року (а.с. 11)

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 року № 452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" до категорії неплатоспроможних" (надалі по тексту - Постанова НБУ) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі по тексту - Фонд) прийнято рішення від 09.07.2015 року № 130 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" (надалі по тексту - рішення Фонду), згідно з яким з 10.07.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК".

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" запроваджено строком на 3 місяці з 10.07.2015 року до 09.10.2015 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду 08.10.2015 року прийнято рішення № 184 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" на один місяць - до 09.11.2015 року (включно).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 09.11.2015 року № 769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.11.2015 року № 203 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", призначено Савельєву Анну Миколаївну уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано їй всі повноваження ліквідатора ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", визначені статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на два роки з 10.11.2015 року до 09.11.2017 року включно.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» № 204 від 09.11.2015 року «Щодо визнання правочинів нікчемними» визнано такими, що є нікчемними відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (трансакції в системі АБС Б2 щодо розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через рахунки каси Банку 09.07.2015 року поза межами робочого часу та/або операційного дня, а також трансакції в системі АБС Б2 щодо розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через рахунки каси Банку 09.07.2015 року за одним й тим самим часом проведення транзакції в одній касі одним і тим самим касиром), які пов`язані з вкладними (депозитними) операціями за договорами банківського вкладу (депозиту) та/або договорами банківського рахунку (поточними рахунками), а також зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб в Пат «РАДИКАЛ БАНК», згідно з Додатком № 1, який додається до цього наказу і є його невід`ємною частиною. Вважати правочини, що визначені нікчемними за цим наказом, недійсними з моменту їх вчинення відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" від 18.11.2015р. № 3554/15 позивачу направлено повідомлення (в порядку ст.ст. 37, 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), в якому зазначено, що правочини (у тому числі договори), вчинені через каси Банку по рахункам клієнтів, які були здійснені працівниками банку поза межами робочого часу та операційного дня банку, свідчать про протиправне внесення до АБС Б-2 з метою виведення активів Банку та надання одному кредитору переваги над іншим, тобто правочини (у тому числі договори) вчинені через каси банку поза межами робочого часу та/або операційного дня є нікчемними з підстав, встановлених ч. 3 ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме п. 1 " банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог"; п. 2 "банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим"; п. 7 "банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку".

Одночасно, повідомлено, що відповідно до положень ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є нікчемним правочин, що був вчинений (укладений) банком з позивачем, а саме трансакція ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошової суми з призначенням платежу "Внесення коштів на власний рахунок" на суму 200000 грн., дата вчинення трансакції 09.07.2015 року час вчинення трансакції 16 год. 25 хв. (а.с. 12-13).

Позивач, вважаючи протиправними наказ відповідача щодо визнання нікчемним правочину, що стало підставою для невнесення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі, гарантованих державою, звернувся до суду.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 4452-VI (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 37 названого Закону уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ч. 2 та п. 1 ч. 4 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV (далі - Цивільний кодекс України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

За змістом пункту 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 (далі - Інструкція) банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Порядок відкриття вкладного (депозитного) рахунку визначений у п. 10.1 Інструкції.

Відповідно до абз. 2 п. 10.12 Інструкції на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім`я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Згідно пунктів 1.5, 1.6 Інструкції умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

З аналізу наведених положень Інструкції вбачається, що при відкритті вкладного (депозитного) рахунку фізичної особи (вкладника) кошти на цей рахунок зараховуються саме від особи, яка укладає договір. Окрім цього, вказані положення також передбачають зараховування коштів, які надійшли на ім`я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (Клієнт) та ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" (Банк) укладено договір № 1818525/П-1 від 09.07.2015 року банківського рахунку, предметом якого є відкриття та обслуговування поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 .

На виконання умов вищезазначеного договору позивачем внесено грошові кошти у розмірі 200000 грн. на рахунок № НОМЕР_1 , з призначенням платежу "внесення коштів на власний рахунок", що підтверджується копією квитанції № 13241 від 09.07.2015 року .

При цьому, суд зазначає, що наявна квитанція (дійсність якої не спростована відповідачем -1), яка згідно пункту 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 01 червня 2011 року № 174, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

З вищевикладеного вбачається, що позивач є вкладником банку, на якого розповсюджуються гарантії на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду у межах гарантованої суми.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивача не включено до переліку вкладників банку у зв`язку тим, що на думку відповідача договір банківського вкладу є нікчемним на підставі п. 1, 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Так, ч. 2 ст 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 38 Закону №4452-VI визначено перелік підстав для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними.

Так, відповідно до п. 1, 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для цілей отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

Перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статей 215, 216 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Разом з тим, судом встановлено, що позивача, як вкладника за договором банківського вкладу не включено до переліку вкладників у зв`язку з визнанням нікчемним правочину (вчиненої трансакції з перерахування коштів у розмірі 200000 грн. на поточний рахунок), з посиланням на ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 202, 203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки правочини (у тому числі договори), вчинені через каси Банку по рахункам клієнтів, які були здійснені працівниками банку поза межами робочого часу та операційного дня банку, свідчать про протиправне внесення до АБС Б-2 з метою виведення активів Банку та надання одному кредитору переваги над іншим.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.п.1.21, 1.22 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційних дня та часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах; операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня.

За визначенням пункту 4 Інструкції про касові операції, затвердженої постановою Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, післяопераційний час - частина робочого дня банку (філії, відділення) після закінчення операційного часу, уключаючи роботу у вихідні та святкові дні, протягом якої здійснюються касові операції з їх відображенням у бухгалтерському обліку не пізніше наступного операційного дня.

Згідно з п.6 цієї Інструкції Банк (філія, відділення) організовує роботу операційної каси з касового обслуговування клієнтів протягом операційного часу та в післяопераційний час відповідно до внутрішніх положень (інструкцій) банку.

Банк на підставі цієї Інструкції та з урахуванням переліку касових операцій зобов`язаний розробити і затвердити внутрішні положення (інструкції) про організацію роботи щодо здійснення касових операцій, у яких слід визначити порядок, зокрема, роботи операційної каси в операційний та в післяопераційний час (п.9 Інструкції про касові операції).

У відповідності до п.1.13 розділу ІV Інструкції про касові операції у разі здійснення касових операцій протягом операційного часу банк (філія, відділення) на касових документах проставляє поточну дату здійснення касової операції, а в післяопераційний час - поточну дату і час приймання документів або напис чи штамп "вечірня" або "післяопераційний час".

Виконані протягом операційного часу касові операції відображаються в бухгалтерському обліку в цей самий операційний день, а в післяопераційний час - не пізніше наступного операційного дня.

Суд зазначає, що у наданій позивачем копії квитанції про здійснення спірної транзакції відсутня відмітка банку про внесення коштів, їх прийняття від позивача з метою зарахування на поточний рахунок у післяопераційний час, а також відмітка про час приймання документів.

Представник відповідача зазначає суперечливі обставини, а саме щодо не внесення позивачем коштів та одночасно внесення коштів, але поза межами робочого часу. Проте належних та допустимих доказів щодо не внесення позивачем зазначеної суми до Банку відповідачем не надано.

Суд зазначає, що оскільки позивач безпосередньо не має доступу до проведення операцій із грошовими коштами в банку, навіть за умови неналежного виконання працівниками банку своїх посадових обов`язків або неналежного функціонування системи АБС Б-2 внаслідок технічних причин тощо, позивач як добросовісна сторона договору банківського вкладу не повинен нести негативні наслідки.

Доводи відповідача-1 щодо вчинення спірної транзакції поза межами режиму роботи відділення банку та посилання на щільність проведення трансакції є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пункт 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 5 квітня 2001 р. № 2346-III визначає, що переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Таким чином, переказ коштів не є правочином і не може бути визнаний нікчемним у порядку ст. 38 Закону № 4452-VI.

Окрім цього, суд вважає помилковими доводи відповідача-1 про те, що за умови дотримання порядку відкриття поточного рахунку касир, з урахуванням часу, банку не міг здійснити операцію з внесення коштів на рахунок позивача, оскільки дії працівника банку не є предметом спору у цій справі. Будь-які відомості про те, що позивачем допущені порушення законодавства при відкритті рахунку та внесенні коштів, в матеріалах справи відсутні.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 року по справа № 805/11/16-а, від 22.08.2018 року по справі № 805/5104/15-а, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов`язків для Позивача та безпосередньо не порушує прав Позивача. Також, зазначено, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Суд звертає увагу на те, що Уповноважена особа не здійснювала перевірку договору банківського рахунку № 18525/П-1 від 09 липня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не встановлювала його нікчемність.

Також в матеріалах справи відсутні докази визнання зазначеного договору недійсним у встановленому законом порядку чи застосування наслідків нікчемності такого договору в судовому порядку.

У свою чергу, суд зауважує, що договір банківського рахунку № 18525/П-1 від 09.07.2015 року не передбачає жодних пільг (переваг) для позивача, які б не були передбачені законодавством чи внутрішніми документами банку. Це є цілком стандартний масовий договір банку з клієнтом

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що підстави, з яких Уповноважена особа не включила інформацію щодо ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - є необґрунтованими.

Відтак, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "Радикал Банк" не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452.

Суд звертає увагу, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" містить імперативну вимогу відшкодувати за рахунок Фонду кошти вкладнику за його вкладом, а отже за умови недоведеності протиправних дій позивача щодо укладення з банком договору банківського рахунку, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язана внести позивача до переліку осіб, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом.

Відповідно до положень пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за №1548/21860, відповідач наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

Надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 р. ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

А тому, право позивача може бути захищене шляхом саме зобов`язання уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплати на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Радикал Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку від 09.07.2015 року № 18525/П-1.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплати на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Радикал Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку від 09.07.2015 року № 18525/П-1.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 16 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Для цілей цього Закону працівниками Фонду вважаються особи, які займають посади, передбачені штатним розписом.

Тобто, як вбачається з викладених норм, уповноважена особа Фонду є посадовою особою Фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд приходить висновку, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на користь позивача судового збору в розмірі 487,20 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплати на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Радикал Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку від 09.07.2015 року № 18525/П-1 - задовольнити.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплати на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Радикал Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку від 09.07.2015 року № 18525/П-1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб(, адреса: вул. Січових стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053) судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 13 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська