Справа № 1.380.2019.003229
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11076/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Мричко Н.І.,

час ухвалення рішення: 09:43:56,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 23.09.2019 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, в якому просила суд визнати протиправним і скасувати рішення Рудненської селищної ради від 21.05.2019 №1181, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; зобов`язати Рудненську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0600 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будинку, згідно з поданим нею викопіюванням.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова від 21.05.2019 №1181 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1 . Зобов`язано Рудненську селищну раду Залізничного району м. Львова надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0600 га, по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будинку згідно з поданим нею викопіюванням. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір, в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення мотивоване тим, що підстава відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, на яку посилається відповідач у рішенні Рудненської селищної ради від 21.05.2019 №1181, а саме відсутність проекту детального планування вказаної території, не може бути перешкодою для задоволення заяви позивача від 27.08.2018. Вказує, що відповідач не надав суду доказів щодо відсутності проекту детального планування вказаної території щодо спірної земельної ділянки на момент звернення ОСОБА_1 з відповідною заявою до Рудненської селищної ради. Також суд першої інстанції звертає увагу на те, що коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем при поданні заяви на розробку проекту землеустрою не зазначено жодних із випадків передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам. Також скаржник вказує, що враховуючи те, що проект детального планування території не розроблявся, надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою суперечить ЗУ « Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Рудненської селищної ради із заявою, в якій просила виділити їй земельну ділянку по АДРЕСА_2 під будівництво та обслуговування житлового будинку.

Рудненська селищна рада рішенням №458 від 15.05.2017 погодила ОСОБА_1 місце розташування земельної ділянки та надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки на АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,0600 га, для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель, що не надані у власність або користування (арк. справи 46).

На стадії виготовлення технічної документації з`ясувалося, що вказана земельна ділянка вже приватизована, перебуває у власності іншої фізичної особи. У зв`язку з такими обставинами Рудненська селищна рада прийняла рішення № 638 від 13.10.2017 р., яким скасувала рішення № 458 від 15.05.2017 р. «Про погодження гр. ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки, згідно затвердженого кварталу та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2 (арк. справи 47). 04.01.2018 р. позивач звернулася із заявою до Рудненської селищної ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 . За результатами розгляду її заяви Рудненська селищна рада прийняла рішення № 746 від 13.02.2018 р., яким відмовила гр. ОСОБА_1 у погодженні місця розташування земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Шептицького згідно з поданим викопіювання в смт Рудне (арк. справи 48). Позивач оскаржила таке рішення Рудненської селищної ради в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 у справі №813/858/18 позов задоволено частково; визнано протиправним рішення Рудненської селищної ради від 13.02.2018 №746 в частині відмови в погодженні ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0600 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку; зобов`язано Рудненську селищну раду вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0600 га, згідно поданого викопіювання по АДРЕСА_1 Рудно для будівництва та обслуговування житлового будинку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (арк. справи 56-63).

27.08.2018 р. позивач звернулася до Рудненської селищної ради із заявою (арк. справи 55), в якій просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0600 га, по вулиці АДРЕСА_1 смт Рудне для будівництва та обслуговування житлового будинку з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 у справі № 813/858/18. До заяви, зокрема, додала графічні матеріали з нанесенням бажаного місця розташування земельної ділянки (арк. справи 56-63).

За результатами звернення позивача від 27.08.2018 № Т-744, Рудненська селищна рада, враховуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 та висновок постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, благоустрою, екології та вирішення земельних спорів, прийняла рішення № 974 від 17.10.2018 (арк. справи 49), яким відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,060 га, згідно поданого викопіювання по АДРЕСА_1 Рудно для будівництва та обслуговування житлового будинку. В тексті цього рішення правовою підставою його прийняття визначено статтю 144 Конституції України, пп.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 118, 121 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішення Рудненської селищної ради, позивач оскаржила таке в судовому порядку. Згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 462/7160/18 адміністративний позов задоволено частково. Зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова №974 від 17.10.2018 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку»; зобов`язано Рудненську селищну раду Залізничного району м. Львова повторно розглянути на найближчому черговому пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_1 від 27.08.2018 (вхідний реєстраційний № Т-744) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,600 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні; встановлено судовий контроль за виконанням цього рішення суду, а саме - зобов`язано Рудненську селищну раду Залізничного району м. Львова подати звіт про виконання цього рішення суду; встановлено строк для подання звіту - сорок календарних днів, що обчислюється з набрання цим рішенням суду законної сили (арк. справи 64-68).

Згідно з витягом з протоколу № 90 засідання комісії з питань земельних відносин, благоустрою, екології та вирішення земельних спорів від 08.05.2019 зафіксовано, що за наслідками голосування з питання «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на вул. Шептицького в смт Рудне» «за» проголосувало 2, «проти» - 0, «утримались» 2, постановили передати на розгляд сесії (арк. справи 74).

Відповідно до поіменного голосування на 2-му пленарному засіданні 8-ї сесії 7-го демократичного скликання Рудненської селищної ради від 21.05.2019 зафіксовано, що за наслідками голосування з питання «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на вул. Шептицького в смт. Рудне» «за» проголосувало - 8, «проти» - 0, «утримались» 15 депутатів (арк. справи 75).

За результатами звернення позивача від 27.08.2018 р. № Т-744, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 р., Рудненська селищна рада враховуючи висновок постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, благоустрою, екології та вирішення земельних спорів прийняла рішення № 1181 від 21.05.2019 р. «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 (арк. справи 50), яким відмовила громадянці ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0600 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з підстав відсутності проекту детального планування вказаної території. В тексті цього рішення правовою підставою його прийняття визначено ст. 144 Конституції України, пп.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 118, 121 Земельного кодексу України.

Не погодившись із рішенням Рудненської селищної ради від 21.05.2019 № 1181 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, для індивідуального житлового будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 », позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що стаття 118 Земельного кодексу України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною шостою ст. 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За правилами частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, Земельний кодекс України визначає чіткий алгоритм дій щодо розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови. При цьому, ЗК України зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини такої відмови.

До того ж, законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку, або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова № 1181 від 21.05.2019 р. не містить передбачених ч.7 ст.118 ЗК України підстав для відмови в задоволенні відповідного клопотання позивача та, відповідно, для ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Також колегія суддів відхиляє твердження скаржника, висловлене ним в апеляційній скарзі, про втручання в його дискреційні повноваження, обґрунтоване тим, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи інше рішення, яке б відповідало закону, виходячи з наступного.

Суб`єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин. Водночас у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, з наведеного вище можна дійти висновку, що коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 14.06.2007 року у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» наголосив, що в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання.

Таким чином, наявна в суб`єкта владних повноважень свобода дій при прийнятті рішення в межах його повноважень не є абсолютною, а обмежена певними законодавчо встановленими рамками, якими, зокрема, визначаються підстави та необхідні умови прийняття певного рішення, зміст цього рішення, його альтернативні варіанти, а також перелік дій, які повинна вчинити особа для отримання певної вигоди внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що повноваження відповідача як суб`єкта владних повноважень та можливі варіанти рішень, які можуть прийматись за результатами розгляду заяви позивача чітко регламентовані нормами законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність обставин, які б перешкоджали у спірному випадку надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, зобов`язує відповідача надати такий.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач при прийнятті рішення діяв без дотриманням вимог Конституції та законів України, тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Рудненської селищної ради від 21.05.2019 р. № 1181, підлягає задоволенню. А також про те, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ОСОБА_1 , є саме зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0600 га, по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будинку згідно з поданим нею викопіюванням.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.003229 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 13.12.2019 року