Справа № 520/1577/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 520/1577/19

адміністративне провадження № К/9901/33485/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 520/1577/19 за позовом ОСОБА_1 до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Коожедуба про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 17 від 18 січня 2019 року про накладення дисциплінарного стягнення на заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба майора ОСОБА_1 у вигляді пониження в посаді;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба;

- стягнути з Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на користь ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 30 листопаду 2018 року, у зв`язку з відстороненням (усуненням) ОСОБА_1 відповідно наказу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба № 309, і, здійснити перерахунок його грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року, в задоволені позову відмовлено.

Слід зазначити, що судом першої інстанції справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.

Відмовивши в задоволені позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення дисципліни, яке виявилося в тому, що він намагався в непередбачений статутом спосіб з`ясовувати стосунки з військовослужбовцями строкової служби, порушував режим їх відпочинку після відбою, застосував фізичну силу до солдата, а також на очах у підлеглих допустив негідну поведінку по відношенню до свого командира.

Відповідно до п. 3. розділу ІV Порядку проведення службового розслідування у Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року № 608 (далі - Порядку № 608) військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

У ході судового розгляду справи встановлено, що позивач був обізнаний про призначене відносно нього службове розслідування, надавав пояснення в ході його проведення, скористався правом на оскарження рішення, прийнятого за результатами службового розслідування.

Статтями 86, 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Згідно зі ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до ст. 100 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.

При цьому, судами зауважено про хибність посилання позивача на безпідставне застосування до нього майже найсуворішого стягнення, оскільки останнє таким не є, виходячи зі встановленого Дисциплінарним статутом переліком.

Застосоване до позивача дисциплінарне стягнення є таким, що відповідає суті вчиненого проступку, яке пов`язане з негідною поведінкою по відношенню до військовослужбовців нижчих за військовим званням, а також відносно командира в присутності підлеглих.

Отже, враховуючи посаду позивача, що пов`язана із наявністю у підпорядкуванні особового складу, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді фактичного відсторонення від посади є обґрунтованим.

У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким наведені в адміністративному позові позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і ст. 13 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас п. 2 ч. 5 цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Наведені обставини свідчать, що спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби, справа є незначної складності.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України та не вказують на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права. Таке застосування є очевидним (п. 2 ч. 2 ст. 332 КАС України).

Посада публічної служби, яку обіймав позивач (заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Коожедуба, майор) та у зв`язку з проходженням служби на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу ч. 2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал-полковник, адмірал, генерал армії України.

Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 520/1577/19.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов