Справа № 640/24047/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 грудня 2019 року м. Київ № 640/24047/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № 7130-17 від 12.06.2015.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У позовній заяві відповідачем зазначено Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, проте, як встановлено судом згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа з кодом 39479227 припинена, про що внесено запис до реєстру за № 2019487.

З огляду на викладене, позивачу необхідно уточнити та зазначити належного відповідача.

Крім того відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 12.06.2015 № 7130-17.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до статті 102 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржити рішення податкового органу в будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято 12.06.2015, однак до суду позивач звертається лише 04.12.2019, про що свідчить відмітка суду на позовній заяві, тобто із значним пропуском строку звернення до суду.

Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом. В підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду представник позивача зазначив, що про порушення своїх прав та інтересів позивач дізнався 25.01.2019, а саме позивачу стало відомо про винесення Вищим адміністративним судом України постанови від 30.08.2016 у справі № К/800/8077/16 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 4154-17 від 11.06.2015.

З приводу поновлення строку для звернення до суду, суд зазначає наступне.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем отримано спірне податкове повідомлення-рішення у 2015 році та визначене цим рішенням грошове зобов`язання з транспортного податку у розмірі 25 000,00 грн. сплачене позивачем, про що свідчить копія квитанції від 06.10.2015.

Зазначене дає суду підстави для висновку про те, що позивачу стало відомо про оскаржуване рішення ще у 2015 році, а відтак з моменту отримання такого рішення, позивач мав можливість оскаржити його у встановленому законом порядку та в строки визначені законом.

Посилання представника позивача на постанову Вищого адміністративного суду України від 30.08.2016 №К/800/8077/16 не беруться судом до уваги та не є підставою для визнання поважними причини пропуску строку до суду, оскільки строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас, такий строк аж ніяк не залежить від встановленої судами судової практики та визначення тієї чи іншої позиції з аналогічного спору. До того ж, судові рішення є відкритими та оприлюднюються у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Таким чином, викладені у позовній заяві та у заяві про поновлення строку для звернення до суду підстави щодо поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду суд визнає неповажними, тому в силу частини першої статті 123 КАС України позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Окрім того, частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слід зазначити, що згідно статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачем додано до позовної заяви квитанцію від 31.01.2019 №0.0..1 про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Судом на підставі інформації наявної в розділі «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства» комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», встановлено, що квитанція від 31.01.2019 №0.0..1 на суму 768,40 грн. вже зареєстрована в адміністративній справі №640/2078/19, що свідчить про використання позивачем однієї і тієї ж квитанції у двох різних адміністративних справах, що не допускається законом.

Отже, у матеріалах позовної заяви відсутній доказ сплати судового збору при зверненні з даним позовом, відтак позов не відповідає вимогам статті 161 КАС України.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом уточнення відповідача, подання заяви про поновлення строку звернення до суду та надання інших додаткових доказів наявності поважних причин пропуску такого строку, подання оригіналу документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними підстави, вказані у заяві про поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без руху.

3. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

4. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

5. Копію ухвали надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя В.П. Шулежко