Справа № 686/22631/17
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2019 року

Київ

справа №686/22631/17

адміністративне провадження №К/9901/33709/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Єресько Л.О., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 686/22631/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати постанову про накладення штрафу ВП № 54227308 від 02 листопада 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про накладення штрафу на управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у сумі 10 200 грн на користь держави за невиконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2017 року у частині не включення матеріальної допомоги на оздоровлення під час перерахунку пенсії.

Позивач вважає, що прийнята державним виконавцем постанова є протиправною та звернувся до суду з позовом про її скасування.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі представник позивача, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII передбачено право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу оскарження постанови державного виконавця прийняту у виконавчому провадженні.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 686/22631/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

Л.О. Єресько

О.В. Калашнікова

Судді Верховного Суду