Справа № 400/3234/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 р. справа № 400/3234/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаМіністерства освіти і науки України, пр-т Перемоги, 10, м. Київ, 01135

провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_3 ) звернувся з позовом до Міністерства освіти і науки України (надалі - відповідач, Міністерство освіти), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо повідомлення чи має позивач, випускник Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, право на отримання дубліката диплома бакалавра;

- зобов`язати відповідача повідомити чи має позивач, як випускник Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, право на отримання дубліката диплома бакалавра.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.08.2019 року він звернувся в порядку Закону України "Про звернення громадян" на Урядову гарячу лінію Міністерства освіти і науки України з проханням повідомити чи має він право на отримання дубліката диплома бакалавра. Відповідач не надав відповідь на його звернення, чим порушив право на отримання правової інформації, необхідної йому для отримання документа про вищу освіту, здобуту в 1981 році.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позивач неодноразово звертався до Міністерства освіти з питаннями, що стосуються видачі йому дубліката диплома про вищу освіту, отриману позивачем в 1981 році у Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського та інших питань, що стосуються видачі документів про вищу освіту, здобуту особами до 1991 року. На звернення від 28.08.2019 року № ІЛ-9636287 позивачеві надано письмову відповідь за вихідним № 3/1472-19 від 01.10.2019 року. Так, у відповіді відповідач вказав: … "Міністерством освіти і науки України неодноразово надавались Вам ґрунтовні відповіді з роз`ясненнями з питань, що стосуються видачі Вам Миколаївським національним університетом імені В.О. Сухомлинського дубліката диплома про вищу освіту, здобуту Вами у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського, а також можливості отримання Вами дубліката диплома наразі, відповідно до чинного законодавства.

Зокрема, протягом тільки 2018, 2019 років Міністерством надіслано Вам такі відповіді від 16.01.2018 № 1/1-474, від 30.01.2018 № 1/11-1034, від 05.04.2018 № 1/11-3853, від 26.12.2018 № 1/11-14652, від 04.03.2019 № 1/11-2255, від 12.03.2019 № 1/11-2540, від 26.03.2019 № 1/11-3052 та № 1/11-3053, від 03.05.2019 № 3.4.3/8-19, від 18.06.2019 № 1/11-5654, від 19.06.2019 № 3.4.3/87-19, від 12.09.2019 № 3/1252-19". Відповідач наголошує, що у листах від 04.03.2019 № 1/11-2255, від 12.03.2019 № 1/11-2540, від 26.03.2019 № 1/11-3052, від 03.05.2019 № 3.4.3/8-19, від 19.06.2019 № 3.4.3/87-19, від 12.09.2019 № 3/1252-19, ним детально обґрунтовано ОСОБА_4 про те, чому саме дублікат диплома спеціаліста має бути виданий Миколаївським національним університетом імені В.О. Сухомлинського. Міністерство освіти вважає, що позивач отримав роз`яснення на своє звернення в повному обсязі, а той факт, що зміст роз`яснень, на думку позивача, не забезпечив поновлення порушених прав, не свідчить про допущення протиправної бездіяльності відповідачем, тому вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню (а. с. 10-44).

Позивач подав відповідь на відзив, в якій не погоджується із твердженням відповідача, що в разі видачі первинного документу про вищу освіту до набуття чинності постанови Кабінету Міністрів України № 354 від 16.04.1997 року, дублікат документа про вищу освіту видається за формою диплома спеціаліста. Позивач вважає, що відповідач не відповів на його конкретне запитання, чим порушив право на отримання правової інформації.

Ухвалою від 08.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

28.08.2019 року позивач звернувся на Урядову гарячу лінію та зазначив, що йому має бути виданий дублікат диплома бакалавра, оскільки термін його навчання (4 роки) та кваліфікація, що була вказана у дипломі відповідає кваліфікації, яку присвоюють випускникам освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра. Водночас, Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського, відмовляє йому у видачі дубліката диплома бакалавра та просив повідомити чи має він право на отримання дубліката диплома бакалавра замість дубліката диплома, який видавався у 1981 році (а. с. 5).

На звернення від 28.08.2019 року Міністерством освіти надано письмову відповідь від 01.10.2019 року за вихідним № 3/1472-19 (а. с. 20).

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про звернення громадян".

Згідно ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За загальним правилом, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст. 20 Закону № 393).

Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що права позивача при розгляді його звернення від 28.08.2019 року № ІЛ-9636287 відповідачем не порушені, оскільки останнім надана відповідь від 01.10.2019 року, яка за формою та змістом не суперечить нормам Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, відповідач надав письмову відповідь на звернення позивача від 28.08.2019 року в порядку передбаченому Законом України "Про звернення громадян", а відтак не допустив бездіяльності, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Окремо суд зазначає, що питання змісту відповіді відповідача не є предметом дослідження судом та виходить за межі предмету доказування в даній справі, так як в позовній заяві позивач стверджував, що не отримував відповідь від Міністерства освіти, що і було розцінено ним як протиправна бездіяльність.

Позивач всупереч ст. 77 КАС України не довів суду, що відповідачем допущено бездіяльність щодо повідомлення чи має позивач, випускник Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, право на отримання дубліката диплома бакалавра.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач на підставі ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України "Про судовий збір" звільнений від його сплати, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт ЕР НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (пр. Перемоги, 10, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправною бездіяльності щодо повідомлення чи має ОСОБА_2 , випускник Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, право на отримання дубліката диплома бакалавра та зобов`язання повідомити чи має ОСОБА_2 , як випускник Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, право на отримання дубліката диплома бакалавра відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз