Справа № 260/1699/19
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 грудня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1699/19

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Теківського сільського голови Пенцкофер Миколи Антоновича до Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Теківський сільський голова Пенцкофер Микола Антонович звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області , яким просить:

1. Відкрити провадження у справі та ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 07.02.2019р. №420 "Про дострокове припинення повноважень сільського голови".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України, позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом: надати суду:

- надання суду клопотання про поновлення строку та обґрунтувати поважність причин його пропуску.

У вказаній ухвалі судом роз`яснено, що в іншому випадку позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу без розгляду.

04 грудня 2019 року, через канцелярію суду від позивача , на виконання вимог ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року подана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Як зазначено в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, підстави для звернення до адміністративного суду із даним позовом у позивача виникли 27.09.2019 року, а саме: після винесення рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 року №260/241/19, яким розпорядження сільського голови №5 від 08.02.2018 року "Про зупинення дії рішення №420 від 07.02.2019 року (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради " скасовано. Оскільки як зазначає, позивач оскаржуване рішення вступає в законну силу. З цього часу настає момент порушення його прав, свобод та інтересів в частині можливості подальшого перебування на посаді сільського голови. 27.09.2019 р. позивач дізнався про те, що розпорядження про зупинення рішення сесії від 07.02.2019р. №420 скасовано, що має наслідком вступу в дію оскаржуваного рішення сесії.

З огляду на зазначене, позивач просить суд визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду, поновити строк звернення до суду та відкрити провадження у справі.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суддя зазначає наступне.

У відповідності до ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Згідно з ч.2 ст. 122 КАС України:

- для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

- для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Початок строку звернення до суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог, якщо не встановлено інше.

Суд зазначає, що Теківською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області №420 "Про дострокове припинення повноважень сільського голови" винесено 07.02.2019р.Сам позивач ознайомився з цим рішенням і на наступний день виніс Розпордження про його зупинення, де вказав про незаконність рішення.

Однак, позивач звернувся з позовною заявою щодо визнання рішення незаконним по даній адміністративній справі тільки 26 листопада 2019 року, що вбачається з відбитку печатки канцелярії Закарпатського окружного адміністративного суду, тобто з пропуском тримісячного строку для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, слід зазначити, що оскарження в судовому порядку розпорядження сільського голови №5 від 08.02.2018 року "Про зупинення дії рішення №420 від 07.02.2019 року (позачергової) тридцять третьої сесії сьомого скликання Теківської сільської ради " не позбавляло права позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав в межах строків встановлених КАСУ.

Посилання позивача в обгрунтування причини пропуску звернення до суду на вирішення судом питання щодо незаконності його розпорядження суд вважає неповажною причиною, оскільки голова сільради має повноваження зупинення рішень місцевої ради , однак немає повноважень визнавати їх законним чи незаконними, що позивач у встановлений строк не використав.

Крім того, про оскарження свого розпорядження позивач узнав в березні 2019 року при отриманні ухвали про відкриття провадження та позову по справі № 260/241/19 , але також не подав позову до суду щодо оскарження рішення відповідача, що спростовує його обгрунтування, що тільки 27.09.2019 року при постановленні рішення судом у нього виникли підстави для подачі даного позову. На даний час рішення не набуло законної сили.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

З огляду на вказане, дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови".

У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.

Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17, строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Необхідно зазначити, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено суду обґрунтованих доводів в підтвердження поважності пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, суд вважає, що зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду є неповажними, а заява про поновлення строку для звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи те, що позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а причини пропуску строку, які наведені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду суддя визнав неповажними, суд дійшов висновку, що позовна заява Теківського сільського голови Пенцкофер Миколи Антоновича до Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Станом на 09.12.2019 року з боку позивача таке клопотання не надходило.

Отже, суд роз`яснює позивачу про його право звернутись з відповідним клопотанням про повернення суми сплаченого судового збору у порядку, визначеному п.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 169, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Адміністративний позов Теківського сільського голови Пенцкофер Миколи Антоновича до Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення - повернути позивачеві без розгляду.

2.Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом пятнадцяти днів через Закарпатський окружний адмінсуд.

Суддя З.Б.Плеханова