Справа № 640/8106/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2019 року № 640/8106/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними постанов,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва (надалі - суд) з позовом звернулось Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі також - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі також - відповідач) про визнання протиправними постанов.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач в добровільному порядку виконав рішення суду, однак відповідачем необґрунтовано винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692,00грн.

Відповідач не скористався своїм правом, не надав суду відзиву та не висловив свою правову позицію щодо заявленого позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 №826/18020/17 зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову компенсацію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї у розмірі 189,6 грн., що призначені рішенням Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.01.2018 (пенсійна справа 702472).

Зазначене рішення суду, позивачем отримано 20.12.2018 вх.№10315 (а.с. 10).

Позивач листом від 28.12.2018 №37/10-18792 звернувся до Київського міського центру зайнятості по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат з проханням опрацювати справу №792472 ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї у розмірі 189,6. грн.

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.12.2018 у відповідності до чинного законодавства ОСОБА_1 визначено здійснити призначення одноразової грошової допомоги за шкоду, заподіяну внаслідок ЧАЕС при встановленні ІІ групи інвалідності у розмірі 189,60грн.

18.01.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58116418 з примусового виконання рішення суду.

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат листом від 28.01.2019 №04/87-07 повідомив позивача, що платіжним дорученням №9 від 24.01.2019 ОСОБА_1 виплачено компенсацію в розмірі 189,60грн.

Постановою відповідача від 18.02.2019 ВП №58116418 стягнуто з позивача виконавчий збір в розмірі 16692,00грн. та постановою від 18.02.2019 ВП №58116418 стягнуто з позивача витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 218,00грн.

Позивачем, 12.03.2019, подано скаргу від 11.03.2019 вих. №37/07-3593 на дії державного виконавця щодо винесення зазначених постанов.

Постановою від 22.04.2019 про перевірку матеріалів виконавчого провадження скаргу позивача залишено без задоволення, дії виконавця визнано правомірними.

Не погоджуючись з винесеними постановами, позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Аналіз наведених норм Закону № 1404-VIII дає можливість зробити висновок про те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Тобто, відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувача, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

При стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII, без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 № 14 роз`яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не було стягнуто з боржника на користь стягувача присудженої суми, а боржником добровільно до відкриття виконавчого провадження в добровільному порядку виконано рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подолянко І.А. №58116418 від 22.04.2019 про перевірку матеріалів виконавчого провадження.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Амборського А.В. від 18.02.2019 про стягнення з Управління виконавчого збору в розмірі 16692,00грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій