Справа № 540/465/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/465/19
11 год. 56 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Калівошко В.В.,

за участю представників: позивача - Колосова М.А., відповідача - Козлової Н.О., Михальцової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський механозборочний завод" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новокаховський механозборочний завод" (далі-позивач, Товариство, ТОВ „НКМЗ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач), в якому просить скасувати податкові повідомлення рішення від 27.11.2018р. №, №, №3151305, №, № та №000414422.

Ухвалою від 15.03.19 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 03.04.19 о 13:00 год.

Ухвалою від 03.04.2019р. підготовче провадження відкладено на 13:00 15.04.2019р.

У підготовчому засіданні 15.04.2019р. протокольною ухвалою витребувані додаткові докази та оголошено перерву до 13:00 год. 08.05.2019р.

Ухвалою суду від 08.05.2019р. задоволено клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого провадження, строк підготовчого провадження продовжено на вісімнадцять днів до 31 травня 2019 року та відкладено підготовче засідання на 10:30 год. 31 травня 2019р.

Ухвалою від 31.05.2019 задоволено клопотання представників сторін, продовжено строк підготовчого провадження на дванадцять днів до 12 червня 2019 року та відкладено підготовче засідання на 14:30 год. 12 червня 2019р.

У підготовчому засіданні 12.06.19 ухвалою суду призначено судово-економічну експертизу та зупинено провадження у справі до одержання результатів судово-економічної експертизи.

Справа направлена на судово-економічну експертизу.

Ухвалами суду від 23.07.2019р. та від 05.09.2019р. задоволено клопотання експерта та зобов`язано сторін надати додаткові документи протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У зв`язку із надходження висновку експерта справа призначена на 15.11.2019р.

Ухвалою від 15.11.2019р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 15.11.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.11.2019р.

У судовому засіданні 27.11.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом періоду з 25.09.2018р. по 16.10.2018р. контролюючим органом проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський механозборочний завод», за результатами якої складено акт № 203/21-22-14-01/38740236 від 23 жовтня 2018 року про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: занижено податок на прибуток на загальну суму 3 926 773 грн., занижено податок на додану вартість на загальну суму суму 3 963 995 грн., визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податків доходів на суму 2 312 028,23 грн., не відображено суми поворотної фінансової допомоги наданої фізичній особі ОСОБА_1 , визначено суму податкових зобов`язань з військового збору при виплаті платникам податків доходів на суму 155 399,93 грн.

Вказані висновки зроблені контролюючим органом у зв`язку із визнанням безтоварними господарські операції ТОВ Новокаховський механозборочний завод з контрагентами - ПП Авалон-2, ПП Лагуна - біч, ПП Вега ремстрой, ПП Ставр і К, ТОВ Торгопт-ника, ТОВ Апарель, ТОВ Денбері груп, ТОВ Фючерс білд, ТОВ Давос груп, ТОВ Компані Віптрейдинг, ТОВ Інвест форум груп, ТОВ Терраторгбуд, ТОВ Грандбудстар, ТОВ Опт торг компанія, ТОВ Лайтмонс, ТОВ Транзит про, ТОВ Ексбуд груп, ТОВ Міфор, ТОВ Анкіт, ТОВ Катфор, ТОВ Гіперіон компані, ТОВ Грандвел, ТОВ Гірбел, ТОВ Кайвер, ТОВ Яндест, ТОВ Брамвор, ТОВ Акура ВВ, ТОВ Сінай інвест, ТОВ Грекко, ТОВ Інтер спешл груп, ТОВ Темпл трейд, ПП Пайола, ТОВ Конектіс, ПП Вайтома, ПП Фанди-бей, ТОВ Вайтроу, ТОВ Лерандо, ПП ВК ЦЕМЕНТ, ПП "Пандора-2013", ПП "Юг-Трейдинг".

На підставі вказаного акту відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.11.2018р. №, №, №3151305, №, № та №000414422.

Позивач стверджує, що податковий орган невірно оцінив обставини господарської діяльності позивача та первинні бухгалтерські документи, складені за її наслідками, що призвело до протиправних висновків перевірки та прийняття незаконних ППР. Позивач вважає безпідставним покладання на нього відповідальності за недоліки господарської діяльності та податкового обліку його контрагентів, оскільки це суперечить принципу індивідуальної податкової відповідальності. Наполягає на реальному виконанні усіх господарських операцій за перевірений період та відповідності первинних бухгалтерських документів вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у зв`язку із чим просить визнати протиправними та скасувати вищезазначені податкові повідомлення-рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги із підстав, викладених у позові та просив задовольнити позов повністю.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву із змісту якого убачається, що контролюючий орган заперечує проти позову. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що за результатами проведеної перевірки на підставі наданих платником первинних документів, аналізу податкової звітності постачальників, фактичної можливості постачання товарів та надання послуг встановлено факти, які доводять нереальність проведення господарських операцій з контрагентами ПП Авалон-2, ПП Лагуна - біч, ПП Вега ремстрой, ПП Ставр і К, ТОВ Торгопт-ника, ТОВ Апарель, ТОВ Денбері груп, ТОВ Фючерс білд, ТОВ Давос груп, ТОВ Компані Віптрейдинг, ТОВ Інвест форум груп, ТОВ Терраторгбуд, ТОВ Грандбудстар, ТОВ Опт торг компанія, ТОВ Лайтмонс, ТОВ Транзит про, ТОВ Ексбуд груп, ТОВ Міфор, ТОВ Анкіт, ТОВ Катфор, ТОВ Гіперіон компані, ТОВ Грандвел, ТОВ Гірбел, ТОВ Кайвер, ТОВ Яндест, ТОВ Брамвор, ТОВ Акура ВВ, ТОВ Сінай інвест, ТОВ Грекко, ТОВ Інтер спешл груп, ТОВ Темпл трейд, ПП Пайола, ТОВ Конектіс, ПП Вайтома, ПП Фанди-бей, ТОВ Вайтроу, ТОВ Лерандо, ПП ВК ЦЕМЕНТ, ПП "Пандора-2013", ПП "Юг-Трейдинг". Підтвердженням відсутності реального здійснення господарських операцій позивача із зазначеними контрагентами, на думку контролюючого органу, є: ненадання контрагентами позивача податкової звітності, відображення контрагентами позивача придбання товарів, відмінних від реалізованих позивачу, відсутність товарно-транспортних накладних або не підтвердження транспортування товару, відсутність трудових та матеріально-технічних ресурсів, недоліки податкових та видаткових накладних, а також внесення відомостей до ЄРДР за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України. За наслідком дослідження вказаних вище господарських правовідносин, податковий орган дійшов до висновку про неправомірність формування позивачем витрат з податку на прибуток та складу податкового кредиту, на підставі отриманих від окреслених вище контрагентів-постачальників первинних документів, а також внесення відомостей до ЄРДР за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України. За наслідком дослідження вказаних вище господарських правовідносин, податковий орган дійшов до висновку про неправомірність формування позивачем витрат з податку на прибуток та складу податкового кредиту, на підставі отриманих від окреслених вище контрагентів-постачальників первинних документів, а також порушення вимог податкового законодавства в частині податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Представники відповідача у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позову із підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новокаховський механозборочний завод», , зареєстроване 30.05.2013р. Новокаховським міським управлінням юстиції Херсонської області. Видами діяльності Товариства є: код КВЕД 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устатковання; код КВЕД 27.11 Виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; код КВЕД 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання; код КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання.

Протягом періоду з 25.09.2018 року по 16.10.2018 року, на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 21.09.2018 № 592 та № 605 головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Михальцовою Ю.В. та старшим державним ревізором - інспектором відділу контрольно перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного Управління ДФС у Херсонській, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Оджиковською Л.Б., відповідно до підпункту статей 20, 75, 77, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), плану графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2018 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 13.09.2018 року № 965, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський механозборочний завод», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, валютного законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Результати вказаної перевірки оформлені в акті документальної планової виїзної перевірки № 203/21-22-14-01/38740236 від 23 жовтня 2018 року, в якому зафіксовані наступні висновки:

- п.44.1, пп.44.2, пп.44.3 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за № 85/4306, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 рок № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248. в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3 926 773 грн.;

- п. 192.1 ст. 192, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, в результаті чого, з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість на загальну суму суму 3 963 995 грн.;

- пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.2 п.164.1, пп. 164.2.17 п. 164.2, п. 164.5 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податків доходів на суму 2 312 028,23 грн.;

- пп. б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку у Податкових розрахунках за 1-4 квартали 2016 року, за 1-4 квартали 2017 року не відображено суми поворотної фінансової допомоги наданої фізичній особі ОСОБА_1 ;

- пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.170.5.1 п.170.5, ст.170, пп.1.2-.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору при виплаті платникам податків доходів на суму 155 399,93 грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення рішення:

- № від 27.11.2018 року з податку на прибуток приватних підприємств на суму всього 3 926 773 грн., та штрафні санкції у розмірі 851 084 грн.;

- № від 27.11.2018 року з податку на додану вартість на суму всього 3 963 995 грн., та штрафні санкції у розмірі 968 044,75 грн.;

- № від 27.11.2018 року з податку на доходи фізичних осіб, що сплачені податковими агентами із доходів платника податку на суму всього 2 312 028,23 грн., та штрафні санкції у розмірі 1653234,85 грн.;

- № від 27.11.2018 року визначено штрафні санкції у розмірі 510 грн., за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

- № від 27.11.2018 року по військовому збору всього на суму 155 399, 93 грн., та штрафні санкції у розмірі 111 661,32 грн.,

- № 000414422 від 27.11.2018 року про зниження від`ємного значення суми податку на додану вартість з товарів вироблених в Україні у розмірі 83832 грн.

Позивач, не погоджуючись з висновками акту та наявністю порушень вимог податкового законодавства при здійсненні ним господарської діяльності оскаржив вказані податкові повідомлення рішення в адміністративному порядку, однак рішенням ДФС скарга позивача залишена без задоволення, а податкові повідомлення рішення. залишені без змін.

Позивач не погоджується з висновками про порушення ним податкового законодавства, тому вважає вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними та просить скасувати їх, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд приймає до уваги наступні обставини та приписи законодавства.

Висновки податкового органу, які зроблені за результатами перевірки наданих платником первинних документів, аналізу податкової звітності постачальників, ґрунтуються на визнанні контролюючим органом господарських операцій, здійснених позивачем з контрагентами-постачальниками: ПП Авалон-2, ПП Лагуна - біч, ПП Вега ремстрой, ПП Ставр і К, ТОВ Торгопт-ника, ТОВ Апарель, ТОВ Денбері груп, ТОВ Фючерс білд, ТОВ Давос груп, ТОВ Компані Віптрейдинг, ТОВ Інвест форум груп, ТОВ Терраторгбуд, ТОВ Грандбудстар, ТОВ Опт торг компанія, ТОВ Лайтмонс, ТОВ Транзит про, ТОВ Ексбуд груп, ТОВ Міфор, ТОВ Анкіт, ТОВ Катфор, ТОВ Гіперіон компані, ТОВ Грандвел, ТОВ Гірбел, ТОВ Кайвер, ТОВ Яндест, ТОВ Брамвор, ТОВ Акура ВВ, ТОВ Сінай інвест, ТОВ Грекко, ТОВ Інтер спешл груп, ТОВ Темпл трейд, ПП Пайола, ТОВ Конектіс, ПП Вайтома, ПП Фанди-бей, ТОВ Вайтроу, ТОВ Лерандо, ПП ВК ЦЕМЕНТ, ПП "Пандора-2013", ПП "Юг-Трейдинг", безтоварними.

Вирішуючи дану справу, суд досліджує реальність господарських операцій, за результатами здійснення яких, податковим органом прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, приймаючи до уваги висновки експерта від 30.09.2019р. №49-ЕК.

Судом встановлено, що між ТОВ «Каховський механозборочний завод» (замовник) та ПП «Авалон - 2» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 29/10/15усл від 29.10.2015р. відповідно до якого виконавець виконує ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, зборка електродвигунів, випробування електродвигунів, перепайка схем, установка запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів.

Відповідно до умов вказаного договору сума договору складається з вартості виконаних робіт, витрат на матеріали, а в разі надання виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати.

Пунктом 3.2. договору передбачено що розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника. Оформлення виконаних за договором робіт здійснюється шляхом складання та підписання уповноваженими представниками сторін актів виконаних робіт.

Крім того, між позивачем (покупець) та ПП «Авалон-2» (постачальник) укладено договір постачання № 05/10/15 від 05.10.2015, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію. За умовами цього договору сторони домовились, що розрахунки за поставлений товар здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника. Поставка товару здійснюється автомобільним чи іншим видом транспорту продавця.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено вищевказані договори, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 3). Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

Слід відмітити, що контролюючим органом не висловлено жодного зауваження щодо бухгалтерської документації, складеної позивачем за результатами проведеної господарської операції.

Нереальність господарських операцій податковим органом обґрунтовується наступним. Згідно інформації оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області ПП «Авалон-2» є учасником «конвертаційного центру», а саме 15.06.2016 слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000036 за фактом скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України та внесено до АІС «СФП». Згідно інформаційних баз ДФС керівником та головним бухгалтером ПП «Авалон - 2» є ОСОБА_2 , який є громадянином Російської Федерації. Підприємство зареєстровано 03.12.2014р., однак за 2014 підприємством податкова звітність не надавалась. Свідоцтво платника ПДВ діяло в період з 01.01.2015 по 05.09.2017; реєстрацію анульовано контролюючим органом в зв`язку з ненаданням податкової звітності з ПДВ.

Аналіз декларацій ПП «Авалон-2» з ПДВ за 2015 рік виявив, що підприємство не відображало придбання ТМЦ (робіт, послуг) без ПДВ. Згідно з Єдиним реєстром податкових накладних ПП «Авалон-2» у травні - листопаді 2015 року документувало придбання товару від постачальників з номенклатурою відмінною від реалізованої позивачу. Крім того, контролюючий орган виклав зауваження щодо товарно-транспортних накладних, виписаних ПП «Авалон-2», відповідно до яких перевізником було ПП «Кристал - П» та видаткових накладних, які також складені контрагентом позивача - ПП «Авалон-2».

Проаналізувавши наведені факти, відповідач дійшов до висновку, що фактично ТОВ „НКМЗ здійснено безпідставне оформлення нереальної господарської операції з ПП «Авалон-2» за жовтень-листопад 2015 року.

Досліджуючи господарські операції між позивачем та ПП «Лагуна-Біч», судом встановлено наступне.

У перевіряємий період між ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ПП «ЛАГУНА-БІЧ» (виконавець) укладено договір про надання послуг №27/07/15-усл від 27.07.2015р., відповідно до умов якого, ПП «Лагуна-Біч» виконує ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, зборка електродвигунів, перепайка схем, установка запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів. Згідно п.2.2. договору сума договору складається з вартості ремонтних робіт, витрат на матеріали, а в разі чинення виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати. Пунктом 3.2. договору передбачено що розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника.

Крім того, між ТОВ «НКМЗ» (покупець) та ПП «Лагуна-Біч» (постачальник) укладено договір постачання №27/07/15 від 27.07.2015р., відповідно до якого постачальник, зобов`язується поставити і передати у власність покупця електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено вищевказаний договір, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до яких ПП «Лагуна-Біч» здійснює реалізацію товарів, робіт та послуг, видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 4). Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

Нереальність господарських операцій між вказаними підприємствами податковий орган обґрунтовує також наявністю інформації оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області про те, що ПП «Лагуна-Біч» є учасником «конвертаційного центру», а саме 15.06.2016 слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000036 за фактом скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України та внесено до АІС «СФП»; анулюванням свідоцтва платника ПДВ; документуванням контрагентом придбання товару, номенклатура яких відрізняється від реалізованого позивачу; зауваженнями щодо товарно-транспортних накладних, оформлених Приватним підприємством «Лагуна Біч».

Водночас з акту перевірки (стор.12 акту) убачається, що податковим органом під час перевірки встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності позивача(в подальшому реалізовано покупцям). Разом з цим контролюючий орган вказує на фактичне здійсненя позивачем безпідставного оформлення нереальної господарської операції з ПП «Лагуна-Біч» за липень-вересень 2015 року.

Щодо господарських операцій між позивачем та контрагентом ПП «Вега-Ремстрой», суд встановив наступне.

18 березня 2015 року між ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 18/03/15усл, відповідно до якого останній виконує ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, зборка електродвигунів, перепайка схем, установка запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів. За умовами п. 2.2 договору сума договору складається з вартості ремонтних робіт, витрат на матеріали, а в разі вчинення виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати. Пунктом 3.2. договору передбачено що розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника. Оформлення виконаних за договором робіт здійснюється шляхом складання та підписання уповноваженими представниками сторін актів виконаних робіт.

Крім того, між вказаними підприємствами також укладено договір постачання № 17/03/15 від 17.03.2015 (де ТОВ «НКМЗ» - покупець, ПП «Вега-Ремстрой» - постачальник, який зобов`язується поставити і передати у власність електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію).

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем подано, а судом досліджено договір, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 5). Додатково до вказаних документів судовим експертом досліджені регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93.

Нереальність господарських операцій між вказаними підприємствами податковий орган обґрунтовує також наявністю інформації оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області про те, що ПП «Вега-Ремстрой» є учасником «конвертаційного центру», а саме 15.06.2016 слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000036 за фактом скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України та внесено до АІС «СФП»; наявністю інформації щодо директора ОСОБА_2 , який є громадянином Російської Федерації; документуванням контрагентом придбання товару, номенклатура яких відрізняється від реалізованого позивачу; зауваженнями щодо товарно-транспортних накладних, оформлених контрагентом позивача; відсутністю оформлених трудових відносин між автомобільним перевізником ПП «Кристал-П» та водієм, який здійснював транспортування товару на адресу позивача. Також контролюючий орган вказує на те, що за змістом авансових звітів та корінців прибуткових касових ордерів директор ТОВ «НКМЗ» ОСОБА_1 в деякі проміжки часу відвозив готівку в один і той самий день до м. Кривий Ріг для внесення у касу ПП «Авалон-2», та м. Херсон для внесення у касу ПП «Вега-Ремстрой», ПП «Лагуна-Біч». При цьому накази на відповідні відрядження керівника відсутні.

На підставі викладеного відповідач вказує на неможливість встановлення походження товарів, які було зазначено в первинних документах ТОВ «НКМЗ», придбаних від ПП «Вега- Ремстрой» за номенклатурою та взагалі їх фактичне отримання ТОВ «НКМЗ» згідно наданих до перевірки документів податкового та бухгалтерського обліку

Водночас, перевіркою встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що зазначено контролюючим органом на сторінці 15 акту перевірки.

Щодо господарських операцій між позивачем та контрагентом ПП «Ставр і К» суд встановив наступне.

Між позивачем (замовник) та ПП «Ставр і К» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 04/12/15-усл від 04.12.15р., згідно з предметом якого останній виконує ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, зборка електродвигунів, випробовування електродвигунів, перепайка схем, установка запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів;

За умовами даного договору (пункт 2.2.) сума договору складається з вартості ремонтних робіт, витрат на матеріали, а в разі чинення виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати. Пунктом 3.2. договору передбачено що розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника. Оформлення виконаних за договором робіт здійснюється шляхом складання та підписання уповноваженими представниками сторін актів виконаних робіт.

Між ТОВ «НКМЗ» (покупець) та ПП «Ставр і К» (постачальник) укладений договір постачання №01/12/15 від 01.12.2015, відповідно до якого останній зобов`язується поставити і передати у власність покупця електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем подано, а судом досліджено договір, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 4). Додатково до вказаних документів судовим експертом досліджені також регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93.

Підстави обґрунтування нереальності господарських операцій аналогічні попереднім.

Також аналогічно із попередніми господарськими операціями контролюючим органом встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям).

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «Торгопт-ника» слід зазначити наступне.

11 січня 2016р. між ТОВ «НКМЗ» (покупець) та ТОВ «Торгопт-ника» (продавець) укладено договір постачання № 11/01/16, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність позивача електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію

13 січня 2016 року між ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ТОВ «Торгопт-ника» (виконавець) укладено договір надання послуг №130116, відповідно до якого останній зобов`язується виконати ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, збірку електродвигунів, випробовування електродвигунів, перепайку схем, установку запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем подано, а судом досліджено договір, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 5). Додатково до вказаних документів судовим експертом досліджені також регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93.

Обставинами, які слугували підставою для висновків контролюючого органу про нереальність господарських операцій стали документування контрагентом позивача придбання від постачальників товарів за номенклатурою, відмінною від реалізованого позивачу та неможливість підтвердження походження та транспортування товару до ТОВ «НКМЗ».

При цьому контролюючим органом встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що зазначено в акті перевірки (стор.22 акту).

Досліджуючи господарські операції між позивачем та контрагентом ПП «Пайола», судом встановлено наступне.

Між вказаними підприємствами укладено договір: надання послуг № 100116 від 10.03.2016, відповідно до якого ТОВ «НКМЗ» (замовник) ПП «Пайола» (виконавець) зобов`язується виконати ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, збірку електродвигунів, випробовування електродвигунів, перепайку схем, установку запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів.

Відповідно до п.п. 2.2, 3.2 вказаного договору передбачено, що сума договору складається з вартості ремонтних робіт, витрат на матеріали, а в разі чинення виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати. Розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника

Також між ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ПП «Пайола» укладено договір поставки №01/03/16 від 01.03.2016р., відповідно до кого ПП «Пайола» (виконавець) зобов`язується поставити і передати у власність електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити на умовах цього договору.

Розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника (п.4.2 Договору).

Пунктом 4.5. передбачено, що поставка здійснюється автомобільним чи іншим видом транспорту постачальника.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем подано, а судом досліджено договір, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 3). Додатково до вказаних документів судовим експертом досліджені також регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93.

Обставинами, які слугували підставою для висновків контролюючого органу про нереальність господарських операцій стали: наявність інформації оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області про те, що ПП «Пайола» є учасником «конвертаційного центру», а саме 15.06.2016 слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000036 за фактом скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України та внесено до АІС «СФП»; документування контрагентом позивача придбання від постачальників товарів за номенклатурою, відмінною від реалізованого позивачу та неможливість підтвердження перевезення товару до ТОВ «НКМЗ» у зв`язку із відсутністю товарно-транспортних накладних.

У той же час контролюючим органом встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що зазначено в акті перевірки (стор.24 акту).

Досліджуючи господарські операції між позивачем та контрагентом ПП «Вайтома», судом встановлено наступне.

Між ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ПП «Вайтома» (виконавець) у перевіряємому періоді укладено договір надання послуг № 300516 від 30.05.2016р. останній зобов`язується виконати ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, доробку електродвигунів, збірку електродвигунів, випробовування електродвигунів, перепайку схем, установку запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів.

Пунктом 1.3 договору передбачено що виконавець, у разі необхідності, має право залучати до виконання ремонтних робіт субпідрядника, без додаткового узгодження із замовником. При цьому виконавець несе відповідальність перед замовником за результати роботи субпідрядника.

Сума договору складається з вартості ремонтних робіт, витрат на матеріали, а в разі вчинення виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати (п.2.2 Договору). Розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника (п.3.2 Договору).

Крім того між вказаними підприємствами укладено договір поставки № 30/05/16 від 30.05.2016р., згідно з ПП «Вайтома» (продавець) зобов`язується поставити і передати у власність яким ТОВ «НКМЗ» (покупець) товар (фланець на електродвигун), а покупець зобов`язується прийняти й оплатити на умовах цього договору.

Пунктом 4.2. передбачено - розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника.

Пунктом 4.5. передбачено - поставка здійснюється автомобільним чи іншим видом транспорту постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2000, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева 77Е).

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено вищевказані договори, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 3). Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

У зв`язку із наявною інформацією оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області про те, що ПП «Вайтома» є учасником «конвертаційного центру», а саме 15.06.2016 слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000036 за фактом скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України та внесено до АІС «СФП», контролюючий орган дійшов до висновку про нереальність вищевказаних господарських операцій. Окрім зазначеного, підставою для висновків про безтоварність господарських операцій слугувало наступне: не підтверджено інформацію щодо перевезення ТМЦ (фланцю); ПП «Вайтома» не є виробником фланцю, не мав відповідних трудових ресурсів для здійснення робіт по заміні підшипникового щита електродвигуна 80В2 2,2кВт/3000, перепайці схеми електродвигуна 80В2 2,2кВт/3000 з 380/660 В на 220/380 В.

У той же час контролюючим органом встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що зазначено в акті перевірки (стор.24 акту).

Щодо господарських операцій між позивачем та контрагентом ПП «Фанди бей» судом встановлено наступне.

Між вказаними підприємствами укладено договір надання послуг № 11/05-2016 від 11.05.2016р., відповідно до якого ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ТОВ «Фанди бей» (виконавець). Згідно з предметом договору виконавець зобов`язується виконати ремонтні роботи електрообладнання, а саме: збірку електродвигунів, зміну рівня захисту електродвигунів, перепайку схем, установку запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що сума договору складається з вартості ремонтних робіт, витрат на матеріали, а в разі вчинення виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати.

Пунктом 3.2. передбачено що розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника.

Крім того між ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ТОВ «Фанди бей» (виконавець) укладено договір поставки № 04/05-2016 від 04.05.2016, за умовами якого останній зобов`язується поставити і передати у власність електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити на умовах цього договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено що сума договору складається з вартості ремонтних робіт, витрат на матеріали, а в разі надання виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати.

Розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника (п.4.2 Договору).

Пунктом 4.5. договору встановлено, що поставка здійснюється автомобільним чи іншим видом транспорту постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2000, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева 77Е).

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов до висновку про те, що по взаємовідносинам з ПП «Фанди бей» факт постачання товарів саме від даного постачальника не підтверджується у зв`язку з тим, що: у ланках постачання ПП «Фанди бей» не простежується придбання ТМЦ/послуг за номенклатурою, яка в подальшому задокументована у видаткових, податкових накладних та актах виконаних робіт для ТОВ «НКМЗ»; не підтверджено інформацію щодо перевезення електродвигунів та їх частин; відсутні трудові ресурси для здійснення робіт по капітальному ремонту. Крім того, наявна інформація оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області про те, що ПП «Фанди Бей» є учасником «конвертаційного центру», а саме 15.06.2016 слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000036 за фактом скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України та внесено до АІС «СФП».

На підтвердження реальності вищевказаних господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено вищевказані договори, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 5). Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

Також суд звертає увагу на те, що контролюючим органом встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що зазначено в акті перевірки (стор.31 акту).

Щодо господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «Конектіс» судом встановлено наступне.

Між вказаними підприємствами укладені договір надання послуг № 01/04/16 від 01.04.2016, відповідно до якого ТОВ «НКМЗ» (замовник) в особі директора Ткача М.В., ТОВ «Конектіс» в особі директора Азхдова Р.І. зобов`язується виконати ремонтні роботи електрообладнання, а саме: намотка секцій електродвигуна, балансування вала та ротора електродвигуна, збірка та випробовування електродвигуна; та договір поставки № 01/04/16 від 01.04.2016 ТОВ «НКМЗ» (замовник) в особі директора Ткача М.В., ТОВ «Конектіс» в особі директора Азхдова Р.І. зобов`язується поставити і передати у власність замовника електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити на умовах цього договору.

Зі змісту вказаних договорів убачається, що розрахунки між підприємствами проводяться у безготівковій формі на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника, а поставка здійснюється автомобільним чи іншим видом транспорту постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2000, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева 77Е).

На підтвердження реальності вищевказаних господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено вищевказані договори, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 3). Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов до висновку про те, що по взаємовідносинам з ТОВ «Конектіс» факт постачання товарів саме від даного постачальника не підтверджується у зв`язку з тим, що: у ланках постачання ТОВ «Конектіс» не простежується придбання ТМЦ/послуг за номенклатурою, яка в подальшому задокументована у видаткових, податкових накладних та актах виконаних робіт для ТОВ «НКМЗ»; не підтверджено інформацію щодо перевезення ТМЦ; наявна інформація оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області про те, що вказаний контрагент позивача є учасником «конвертаційного центру», а саме 15.06.2016 слідчим слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000036 за фактом скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України та внесено до АІС «СФП».

Разом з тим, контролюючим органом встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям).

Щодо господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «Аппарель» судом встановлено наступне.

За договором надання послуг № 25052016 від 25.05.2016р. ТОВ «Аппарель» (виконавець) зобов`язується виконати ремонтні роботи електрообладнання, а саме: збірку електродвигунів, зміну рівня захисту електродвигунів, перепайку схем, установку запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів на замовлення ТОВ «НКМЗ» (замовник). Пунктом 2.2. передбачено що сума договору складається з вартості ремонтних робіт, витрат на матеріали, а в разі вчинення виконавцем транспортних послуг замовнику по доставці обладнання, в суму договору входять так само транспортні витрати.

Пунктом 3.2. передбачено, що розрахунки за виконані по цьому договору ремонтні роботи здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника.

Між вказаним підприємствами також укладено договір поставки № 23052016 від 23.05.2016р. відповідно до якого ТОВ «Аппарель» (постачальник) зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ «НКМЗ» (замовник) електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 2.2. строк гарантії вказується в паспортах на електрообладнання і складають 24 місяці з дати введення в експлуатацію але не більше 10 тисяч годин. Пунктом 4.2. передбачено що розрахунки за поставлений товар здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника. Пунктом 4.5. - поставка здійснюється автомобільним чи іншим видом транспорту постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2000, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева 77Е).

На підтвердження реальності вищевказаних господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено вищевказані договори, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 4). Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов до висновку про те, що по взаємовідносинам з ТОВ «Аппарель» факт постачання товарів саме від даного постачальника не підтверджується у зв`язку з тим, що: у ланках постачання ТОВ «Аппарель» не простежується придбання ТМЦ/послуг за номенклатурою, яка в подальшому задокументована у видаткових, податкових накладних та актах виконаних робіт для ТОВ «НКМЗ»; ТОВ «Аппарель» не є виробником електродвигунів, види діяльності підприємства не пов`язані з роботами, документування яких здійснено на адресу ТОВ «НКМЗ».

Водночас, перевіркою встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що убачається зі змісту акту (стор.36).

Щодо господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «Денбері груп» судом встановлено наступне.

Між вказаними підприємствами укладено договір поставки № 100616 від 10.06.16р., за умовами якого ТОВ «Денбері груп» (постачальник) зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ «НКМЗ» (покупець) електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 2.2. строк гарантії вказується в паспортах на електрообладнання і складають 24 місяці з дати введення в експлуатацію але не більше 10 тисяч годин. Пунктом 4.2. передбачено що розрахунки за поставлений товар здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок чи у готівковій формі у касу постачальника. Пунктом 4.5. - поставка здійснюється автомобільним чи іншим видом транспорту постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2000, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева 77Е).

Крім того, між вказаним підприємствами укладено договір надання послуг №01062016 від 01.06.2016р., відповідно до якого ТОВ «Денбері груп» (виконавець) зобов`язується виконати ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, збірку електродвигунів, випробовування електродвигунів, перепайку схем, установку запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів.

На підтвердження реальності вищевказаних господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено вищевказані договори, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 2). Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов до висновку про те, що по взаємовідносинам з ТОВ «Денбері груп» факт постачання товарів саме від даного постачальника не підтверджується у зв`язку з тим, що: у ланках постачання ТОВ «Денбері груп» не простежується придбання ТМЦ/послуг за номенклатурою, яка в подальшому задокументована у видаткових, податкових накладних та актах виконаних робіт для ТОВ «НКМЗ»; ТОВ «Денбері груп» не є виробником електродвигунів, види діяльності підприємства не пов`язані з роботами, документування яких здійснено на адресу ТОВ «НКМЗ»; у ТОВ «Денбері груп» відсутні відповідні трудові та матеріально-технічні ресурси, необхідні для виконання задокументованих робіт.

Водночас, перевіркою встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що убачається зі змісту акту (стор.40).

По взаємовідносинах між позивачем та контрагентом ТОВ «Ф`ючерс Білд» судом встановлено наступне.

У перевіряємому періоді між ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ТОВ «Ф`ючерс Білд» (виконавець) укладено договір надання послуг № 01082016 від 01.08.2016р., згідно з яким останній зобов`язується виконати ремонтні роботи електрообладнання, а саме: переконсервація електродвигунів, збірку електродвигунів, випробовування електродвигунів, перепайку схем, установку запчастин на електродвигуни, поточні ремонти електродвигунів.

Умови щодо розрахунків аналогічні вищевикладеним договорам.

Також між ТОВ «НКМЗ» (замовник) та ТОВ «Ф`ючерс білд» (постачальник) укладено договір поставки № 01072016 від 01.07.2016р., відповідно до якого останній зобов`язується поставити і передати у власність замовника електрообладнання, запчастини, матеріали, іншу продукцію, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити на умовах цього договору. Зі змісту вказаного договору убачається, що порядок пред`явлення претензій по якості регулюється законодавством України. Строк гарантії вказується в паспортах на електрообладнання і складають 24 місяці з дати введення в експлуатацію але не більше 10 тисяч годин. Розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок або у готівковій формі в касу постачальника (п.4.2 договору). Пунктом 4.5. договору передбачено, що поставка здійснюється автомобільним чи іншим видом транспорту постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2000, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева 77Е).

На підтвердження реальності вищевказаних господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено вищевказані договори, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН (том 4). Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

За результатами перевірки контролюючий орган дійшов до висновку про те, що по взаємовідносинам з ТОВ «Ф`ючерс білд» факт постачання товарів саме від даного постачальника не підтверджується у зв`язку з тим, що: у ланках постачання ТОВ «Ф`ючерс білд» не простежується придбання ТМЦ/послуг за номенклатурою, яка в подальшому задокументована у видаткових, податкових накладних та актах виконаних робіт для ТОВ «НКМЗ»; ТОВ «Ф`ючерс білд» не є виробником електродвигунів, види діяльності підприємства не пов`язані з роботами, документування яких здійснено на адресу ТОВ «НКМЗ»; у підприємства відсутні відповідні трудові та матеріально-технічні ресурси, необхідні для виконання задокументованих робіт.

Разом з тим, перевіркою встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що убачається зі змісту акту (стор.43).

Щодо господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Давос груп», ТОВ «Компанія Віптрейдінг» та ТОВ «Темпл трейд», судом встановлено, що договори, які укладені між вказаним підприємствами безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю позивача, надана до суду та судової експертизи первинна бухгалтерська документація підтверджує реальний характер таких операцій. Зокрема, том 3 містить первинну бухгалтерську документацію по взаємовідносинах між позивачем та ТОВ «Давос груп» та ТОВ «Компанія Віптрейдінг»; том 2 - між позивачем та ТОВ «Темпл трейд».

Також судом встановлено, що висновки контролюючого органу щодо безтоварності господарських операцій між вказаними підприємствами обґрунтовуються однаковими обставинами, а саме: придбання контрагентами позивача товару відмінного від реалізованих товарів та наданих послуг останньому та відсутність у контрагентів позивача трудових ресурсів. Вказані висновки, як і усі попередньо викладені, зроблені за результатами аналізу баз даних.

Водночас, перевіркою встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям), що убачається зі змісту акту перевірки та пояснень представників відповідача у судових засіданнях.

Щодо висновків контролюючого органу про безтоварність господарських операцій, які відбулись у перевіряємий період між позивачем та контрагентами ТОВ «Вайтроу» (с.49-52 акту), ТОВ «Інвест Форум груп» (с.52-55), ПП «Терраторгбуд» (с.55-57), ПП «Грандбудстар» (с. 57-59), ТОВ «Оптторгкомпанія» (с.59-61), ТОВ «Гіперіон компані» (с.78-80), ТОВ «Грандвел» (с.80-83), ТОВ «Гірбел» (с.83-85), ТОВ «Кайвер» (с.85-88), ТОВ «Яндест» (с.88-90), ТОВ «Брамвор» (с.90-92), ТОВ «Акура ВВ» (с.92-94), ТОВ «Сінай інвест» (с.94-97), ТОВ «Грекко» (с.97-100) судом встановлено, що підставами для вказаних висновків є однакові обставини, а саме: придбання контрагентами позивача товару відмінного від реалізованих товарів та наданих послуг позивачу; не можливістю підтвердити транспортування товару у зв`язку із недоліками товарно-транспортних накладних або їх відсутністю; відсутність у контрагентів позивача трудових або матеріально-технічних ресурсів.

Усі вказані висновки, як і усі попередньо викладені, зроблені за результатами аналізу баз даних.

Разом з тим, контролюючий орган підтверджує використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності підприємства (в подальшому реалізовано покупцям).

На підтвердження реальності вищевказаних господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено договори, специфікації, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН. Зокрема, по контрагенту ТОВ «Вайтроу» (том 5), ТОВ «Інвест Форум груп» (том 2), ПП «Терраторгбуд» (том 2), ПП «Грандбудстар» (том 3), ТОВ «Оптторгкомпанія» (том 2), ТОВ «Гіперіон компані» (том 2), ТОВ «Грандвел» (том 3), ТОВ «Гірбел» (том 2),ТОВ «Кайвер» (том 3), ТОВ «Яндест» (том 3), ТОВ «Брамвор» (том 3), ТОВ «Акура ВВ» (том 3), ТОВ «Сінай інвест» (том 2), ТОВ «Грекко» (том 5).

Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

Окремо суд звертає увагу на твердження контролюючого органу щодо відсутності трудових ресурсів ПП «Терраторгбуд» для виконання робіт (стор.56 акту). Як установлено судом, вказане питання податковим органом не досліджувалось, в акті відсутні обґрунтування вказаного висновку. Разом з тим, судом встановлено, що між позивачем та ПП «Терраторгбуд» укладено договір поставки. Отже, посилання на відсутність трудових ресурсів у вказаного контрагента позивача для виконання робіт є безпідставним з огляду на те, що між вказаним підприємствами відсутній відповідний договір про виконання робіт чи надання послуг.

Щодо господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Лайтмонс» (с.61-63 акту), ТОВ «Транзит про» (с.63-66), ТОВ «Ексбуд груп» (с.66-67), ТОВ «Лерандо» (с.67-69), ПП «ВК Цемент» (с.69-71), ТОВ «Міфор» (с.71-73), ТОВ «Анкіт» (с.73-76), ТОВ «Катфор» (с.76-78), суд зазначає наступне.

Висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій, які відбулись у перевіряємий період між позивачем та вказаними контрагентами базуються на результатах аналізу баз даних стосовно цих контрагентів, відповідно до яких відповідач стверджує про неможливість підтвердження транспортування товару у зв`язку із відсутністю товарно-транспортних накладних та придбання контрагентами позивача товару відмінного від реалізованих йому товарів та наданих послуг.

На підтвердження реальності вищевказаних господарських операцій позивачем надано, а судом досліджено договори, специфікації, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні, податкові накладні, квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії платіжних доручень, копії видаткових касових ордерів, оборотно - сальдові відомості по рахункам 70, 71, 79. 90, 91,92, 93, 94, 98, 44, звітність по ПДВ, виписка по рахунку АТ «Сбербанк», витяг з ЄРПН. Зокрема, по контрагенту ТОВ «Лайтмонс» (том 3), ТОВ «Транзит про» (том 2), ТОВ «Ексбуд груп» (том 2), ТОВ «Лерандо» (том 3), ПП «ВК Цемент» (том 2), ТОВ «Міфор» (том 2), ТОВ «Анкіт» (том 2), ТОВ «Катфор» (том 2).

Вказані документи первинної документації та регістри бухгалтерського обліку по рахункам 153, 207, 231, 281, 311, 372, 644, 903 та 93 також досліджені судовим експертом.

Надаючи оцінку правомірності тверджень контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій на підставі вищевикладених обставин, суд зазначає наступне.

Перш за все суд звертає увагу, що контролюючим органом не висловлено жодного зауваження щодо первинної бухгалтерської документації, складеної саме позивачем. Усі недоліки первинної бухгалтерської документації на які посилається відповідач складені контрагентами позивача.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704. Відповідно до норм вказаного Положення господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Відповідно до даної статті, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Цією ж статтею встановлено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним із принципів бухгалтерського обліку є принцип превалювання сутності над формою, відповідно до якого операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Таким чином, недоліки первинної бухгалтерської документації не можуть бути належним та допустимим доказом порушення підприємством податкового законодавства, оскільки формальні помилки та неточності в первинних документах не можуть свідчити про відсутність реального вчинення господарських операцій.

Формальні недоліки в первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом в постанові від 15.05.2018р. у справі №870/9721/12, в постанові від 27.02.2018р. у справі №813/1766/17.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суд дійшов до висновку, що вищезазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Щодо доводів податкового органу про нереальність господарських операцій між позивачем та контрагентами через відсутність у них трудових або матеріально-технічних ресурсів, а також придбання ними відмінного від реалізованого товару позивачу (наданих послуг), суд звертає увагу на те, що в постанові від 12.04.2018р. у справі №805/4710/16-а Верховний Суд вказав, що відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

На думку суду, відсутність персоналу, транспортних засобів або матеріально-технічних ресурсів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкт господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Чинним законодавством не забороняються взаємовідносини з третіми особами у разі недостатності трудових або матеріальних. Посилання відповідача на відсутність в базах даних відповідних доказів взаємовідносин контрагентів позивача з третіми особами не є належним та допустимим доказом з огляду на те, що податковим органом не проведені перевірки таких контрагентів, оскільки, відсутність таких даних може свідчити про порушення товариством вимог податкового законодавства.

Що стосується тверджень відповідача щодо відсутності товарно-транспортних накладних або їх оформлення неналежним чином, то суд не погоджується з таким твердженням відповідача з наступних підстав.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Верховний Суд у постанові від 24.01.2019р. по справі №806/8289/13-а зауважив, що наявність або відсутність окремих документів, таких як товарно-транспортні накладні, а так само помилки у їх оформленні не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції. Товаросупроводжувальні документи не можуть слугувати підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладеної угоди позивача з його контрагентом, оскільки такі документи не можуть однозначно ствердити про наявність таких фактів, з урахуванням тієї обставини, що правовідносини між господарюючими суб`єктами не пов`язані в сфері транспортування, так як основна їх мета це купівля-продаж товару.

Отже, недоліки в деяких товарно-транспортних накладних, на які посилається відповідач, а також їх відсутність не є підставою для визнання відсутності факту перевезення в цілому, що в свою чергу, на думку відповідача, призводить до безтоварності господарських операцій.

Судом досліджено та встановлено, що факти виконання послуг, постачання товарів та оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності.

Вказане також підтверджується висновком експерта від 30.09.2019р. №49-ЕК, наданим на виконання ухвали суду від 12.06.2019р.

Так, за результатами комплексної судової бухгалтерсько-економічної експертизи, експертом наданий наступний висновок:

1. Документально не підтверджуються зазначені в акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ТОВ «Новокаховський механозборочний завод» код 38740236» № 203/21-22-14-01/38740236 від 23 жовтня 2018 року висновки про порушення п.44.1, пп.44.2, пп.44.3, ст.44 пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134, пп.198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за №85/4306, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №З 1 8, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 та заниження податку на прибуток на загальну суму 3 926 773 грн.

2. Документально не підтверджуються зазначені в акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ТОВ «Новокаховський механозборочний завод» код 38740236» № 203/21-22-14-01/38740236 від 23 жовтня 2018 року висновки про порушення п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, п.196.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI та заниження податку на додану вартість на загальну суму 3 963 995 грн.

3. Неможливо документально підтвердити чи спростувати порушення, які викладені в акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ТОВ «Новокаховський механозборочний завод» код 38740236 № 203/21-22-14- 01/38740236 від 23 жовтня 2018 року висновки контролюючого органу про порушення пп. 163.1.1 п. І 63.1 ст. 163, пп. 164.1.2 п. 164.1, пп. 164.2.17 п. 164.2, п. 164.5 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст168 Податкового Кодексу України щодо донарахування податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податків доходів на суму 2 312 028,23 грн.

4. Неможливо документально підтвердити чи спростувати порушення, які викладені в акті «Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ТОВ «Новокаховський механозборочний завод» код 38740236 № 203/21-22-14-01/38740236 від 23 жовтня 2018 року висновки контролюючого органу про порушення пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.2 п. 164.1, пп. 164.2.17 п.164 ст. 164, пп.170.5.1 п.170.5, ст. 170, пп.1.2-1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та щодо суми податкових зобов`язань з військового збору при виплаті платникам податків доходів на суму 1 55 399,93 грн.

5. Підтвердження безтоварності господарських операцій ТОВ «Новокаховський механозборчий завод» з контрагентами - ПП Авалон-2, ПП Лагуна - біч, ПП Вега ремстрой, ПП Ставр і К, ТОВ Торгопт-ника, ТОВ Апарель, ТОВ Денбері груп, ТОВ Фючерс білд, ТОВ Давос груп, ТОВ Компані Віптрейдинг, ТОВ Інвест форум груп, ТОВ Терраторгбуд, ТОВ Грандбудстар, ТОВ Опт торг компанія, ТОВ Лайтмонс, ТОВ Транзит про, ТОВ Ексбуд груп, ТОВ Міфор, ТОВ Анкіт, ТОВ Катфор, ТОВ Гіперіон компані, ТОВ Грандвел, ТОВ Гірбел, ТОВ Кайвер, ТОВ Яндест, ТОВ Брамвор, ТОВ Акура ВВ, ТОВ Сінай інвест, ТОВ Грекко, ТОВ Інтер спешл груп, ТОВ Темпл трейд, ПП Пайола, ТОВ Конектіс, ПП Вайтома, ПП Фанди-бей, ТОВ Вайтроу, ТОВ Лерандо, ПП ВК ЦЕМЕНТ, ПП "Пандора-2013", ПП "Юг-Трейдинг" виходить за межі спеціальних знань.

Отже, з наведеного висновку експерта убачається, що на підставі наявної первинної бухгалтерської документації спростовуються висновки контролюючого органу про заниження податку на прибуток на загальну суму 3 926 773 грн. та заниження податку на додану вартість на загальну суму 3 963 995 грн., які зроблені контролюючим органом в результаті визнання безтоварними господарські операції, що відбулись у перевіряємий період між позивачем та його контрагентами.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх припущень, викладених в акті перевірки щодо нереальності господарської операції, що відбулась між позивачем та контрагентами у перевіряємий період, натомість позивачем надана первинна документація з якої вбачається, що вищезазначені господарські операції мали реальний характер.

Окремо, суд звертає увагу на пояснення представників відповідачів, які в судових засіданнях пояснили, що господарська діяльність контрагентів позивача не перевірялась, зустрічні перевірки проведені не були, усі викладені в акті доводи були сформовані за результатами аналізу електронних баз даних.

Крім того, суд зазначає, що контролюючим органом під час перевірки позивача по взаємовідносинам з кожним із контрагентів встановлено використання ТМЦ та робіт в господарській діяльності позивача (в подальшому реалізовано покупцям), що підтверджується актом перевірки та поясненнями представників відповідач у судових засіданнях.

За статтею 1 та частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Ці документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій; вони фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Пунктом 2.4 Положення передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

У платника податків відсутній обов`язок перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України, зокрема, у справі К/800/12536/15 та № К/800/39823/13.

Щодо доводів контролюючого органу стосовно неможливості підтвердження перевезення товару у зв`язку із використанням ПП Пайола і ПП Фанди Бей одного і того ж транспортного засобу при наданні послуг перевезення та одного й того водія ОСОБА_3 суд звертає увагу, що останній не був опитаний податковим органом, жодних перевірок з вказаного факту проведено не було. Крім того, чинним законодавством не забороняється співпраця різними юридичними особами з одним і тим же водієм та автомобільним засобом, тим паче враховуючи, що директором вказаних юридичних осіб є одна й та сама особа.

Отже, в ході розгляду вказаної справи з пояснень представників відповідача та з матеріалів справи вбачається, що однією з основних підстав висновків податкового органу щодо нереальності господарських операцій є факт внесення відомостей до ЄРДР за фактом скоєння злочину контрагентами-постачальниками позивача передбаченого ч.2 ст.205 КК України.

З цього приводу суд звертає увагу на позицію Верховного суду, викладену в постановах від 27.02.2018р. у справі №813/1974/17, від 27.03.2018 у справі №816/809/17, від 15.05.2018р. у справі №822/2348, від 29.03.2018р. у справі №826/3498/15, згідно з якою факт наявності вироку, ухваленого на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироку, який набрав законної сили (справа №826/3498/15).

Слід зазначити, що відповідачем не надано до суду жодного доказу про наявність вироку суду, що набрало законної сили відносно будь-якого з контрагентів позивача.

Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі товари (роботи, послуги) не отримувались платником податків від його контрагента.

В даному випадку посилання податкового органу на внесення відомостей до ЄРДР за фактом скоєння контрагентами-постачальниками позивача злочину передбаченого ч.2 ст. 205 КК України є безпідставними, оскільки, як на час здійснення спірних господарських операцій, проведення податкової перевірки, так і на час розгляду і вирішення даної справи відсутній обвинувальний вирок, який би зафіксував вину посадових осіб позивача або його контрагентів у здійсненні фіктивного підприємництва.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угодипокупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено відповідальність в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників (виконавців) при здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту та донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" Європейського суду з прав людини дійшов такого висновку: "...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності". Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Розглядаючи справу "Інтерсплав" проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань…". «…У разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку…» (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду, тобто суди зобов`язані застосовувати рішення Європейського суду з прав людини" як джерело права на всіх етапах провадження нарівні з Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Приписами Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 визначено: акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З дослідженого акту перевірки позивача вбачається, що посадова особа податкового органу у дійсності не перевіряла факти постачання контрагентами позивача товарів на надання послуг останньому, безпосереднього аналізу фінансово-господарських документів не робила, а відобразила в акті перевірки лише суб`єктивні думки щодо контрагентів позивача.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов`язання платника податків, приймаються податковим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу не можуть ґрунтуватися на неперевірених припущеннях чи суб`єктивних думках посадових осіб, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

Окремо суд зауважує, що відсутність будь-кого з контрагентів позивача за податковою адресою не може однозначно свідчити про невиконання цим суб`єктом договірних зобов`язань перед позивачем, на момент виникнення спірних правовідносин, вищевказані юридичні особи не були позбавлені права укладати з іншими суб`єктами господарювання договори з метою використання відповідних основних фондів, устаткування та інших ресурсів для забезпечення власної господарської діяльності.

Отже, оскільки на момент здійснення господарських операцій юридична особа була зареєстрована у встановленому законом порядку, суд вказує на недоведеність висновків податкового органу в цій частині.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 14.11.2019р. по справі №802/654/16-а.

З приводу висновку відповідача щодо заниження позивачем податку на прибуток суд зазначає наступне.

Платники податку на прибуток підприємств, об`єкта, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначаються розділом ІІІ Податкового кодексу України.

В силу статті 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Судом встановлено, що кошти сплачені позивачем його контрагентам в оплату за надані послуги та придбані товари, є пов`язаними з основною діяльністю позивача, а витрати підтверджуються документально.

За результатами дослідження оборотно - сальдових відомостей по рахункам 70 «Доходи від реалізації», 71 «Інші доходи», 79 «Фінансові результати», 90 «Собівартість реалізації», 91 «Загальновиробничі витрати», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 «Інші витрати операційної діяльності», 98 «Податок на прибуток», 44 «Нерозподілені прибутки (непокриті збитки)», а також головної книги підприємства, судовим експертом зроблено висновок про те, що документально не підтверджується донарахування податку на прибуток згідно акту перевірки.

Таким чином, висновок контролюючого органу про заниження податку на прибуток не підтверджується належними та допустимими доказами.

З приводу завищення суми залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду та заниження податку на прибуток, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 200.1 статті 200 розділу V цього Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 202 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з : постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: (1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; (3) наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; (4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; (5) наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов`язкові реквізити).

При вирішенні даної справи суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері. У зв`язку із цим презюмується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди у спосіб повернення (заліку) або відшкодування податку з бюджету, є економічно виправданими, якщо таким платником податків під час декларування власних податкових зобов`язань перед бюджетом дотримано вимоги податкового законодавства України.

Слід зазначити, що за результатами комплексної судової бухгалтерсько-економічної експертизи, експертом зроблено висновок, що у відповідності до п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п.. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, ТОВ «Каховський механозборочний завод» за період 2015 -2017 роки було обґрунтовано сформовано податковий кредит по операціям з 38 контрагентами-поставщиками, а саме: ПП Авалон-2, ПП Лагуна - біч, ПП Вега ремстрой, ПП Ставр і К, ТОВ Торгопт-ника, ТОВ Апарель, ТОВ Денбері груп, ТОВ Фючерс білд, ТОВ Давос груп, ТОВ Компані Віптрейдинг, ТОВ Інвест форум груп, ТОВ Терраторгбуд, ТОВ Грандбудстар, ТОВ Опт торг компанія, ТОВ Лайтмонс, ТОВ Транзит про, ТОВ Ексбуд груп, ТОВ Міфор, ТОВ Анкіт, ТОВ Катфор, ТОВ Гіперіон компані, ТОВ Грандвел, ТОВ Гірбел, ТОВ Кайвер, ТОВ Яндест, ТОВ Брамвор, ТОВ Акура ВВ, ТОВ Сінай інвест, ТОВ Грекко, ТОВ Інтер спешл груп, ТОВ Темпл трейд, ПП Пайола, ТОВ Конектіс, ПП Вайтома, ПП Фанди-бей, ТОВ Вайтроу, ТОВ Лерандо, ПП ВК ЦЕМЕНТ, ПП "Пандора-2013", ПП "Юг-Трейдинг".

За недоведеності відповідачем факту відсутності господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами з приводу придбання товарів та послуг висновки податкового органу є безпідставними.

Щодо не відображення сум поворотної фінансової допомоги, наданої фізичній особі ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено що, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до пп. «б» п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

В акті перевірки контролюючим органом зафіксовано, що перевіркою дотримання обов`язків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) встановлено: розрахунки надано своєчасно. Перевіркою дотримання встановленого порядку заповнення Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей порушень встановлено: у Податкових розрахунках за 1-4 квартали 2016 року, за 1-4 квартали 2017 року не відображено суми поворотної фінансової допомоги наданої фізичній особі ОСОБА_1 , (ознака доходу 153).

Разом з тим на підтвердження викладених обставин не надано жодного доказу, натомість позивачем надано, а судом досліджено договір про надання поворотної фінансової допомоги, укладений між ТОВ «НКМЗ», в особі головного бухгалтера та фізичною особою ОСОБА_1 , а також супроводжувальні вказаний договір документи.

За результатами дослідження наданих позивачем доказів суд дійшов до висновку про недоведеність доводів щодо порушень, викладених в акті.

Щодо визначення сум податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податків доходів та визначення сум податкових зобов`язань з військового збору при виплаті платникам податків доходів, суд зазначає наступне.

Справляння податку на доходи фізичних осіб врегульовано главою 4 Податкового кодексу України.

Так статтею 163 Податкового кодексу України визначено об`єкт оподаткування.

Відповідно до положень ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Статтею 164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

При цьому загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Наказом Міністерства Фінансів № 290 від 29.11.99, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за № 860/4153 затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 дохід, яке визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності.

Пунктом 5 зазначеного Положення визначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Тобто, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 13.03.2018 по справі № 826/2226/15.

Як убачається з акту перевірки за перевіряємий період згідно звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, квитанцій до прибуткових касових ордерів підзвітною особою ОСОБА_1 внесено готівкових грошових коштів до каси підприємств за період жовтень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року на загальну суму 10360112,17 грн. за придбання електродвигунів, запчастин до них, робіт та послуг, що задокументовані від контрагентів постачальників, з якими встановлено нереальність здійснення господарських операцій. Детальний опис підприємств, з якими встановлено нереальність здійснення господарських операцій у п. 1.1 розділу 3 акту перевірки. Дане порушення суміжне з податком на прибуток. Відповідно до даних кореспонденції бухгалтерських рахунків Кт 372 „Розрахунки з підзвітними особами з Дт №631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками та Кт 301 „Каса у національній валюті з Дт 372 „Розрахунки з підзвітними особами податковим агентом відшкодовано витрати підзвітній особі ОСОБА_1 в сумі 1036112,7 грн. за оплату товару, та послуг факт купівлі та виконання яких не підтверджено.

За період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ТОВ "НКМЗ" нараховано військового збору у сумі 2982,34 грн. Перевіркою правильності визначення бази оподаткування військовим збором встановлено: до загального місячного оподатковуваного доходу платника податків ОСОБА_1 не включено дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (відшкодування підзвітній особі витрат, які фактично не підтверджені).

Проведеною перевіркою своєчасності надання звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, своєчасності повернення сум надміру витрачених коштів та наявність документів, які підтверджують вартість понесених витрат платника податку за перевіряємий період згідно звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, квитанцій до прибуткових касових ордерів підзвітною особою ОСОБА_1 внесено готівкових грошових коштів до каси підприємств за період жовтень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року на загальну суму 10360112,17 грн. за придбання електродвигунів, запчастин до них, робіт та послуг, що задокументовані від контрагентів постачальників, з якими встановлено нереальність здійснення господарських операцій. Детальний опис підприємств, з якими встановлено нереальність здійснення господарських операцій у п. 1.1 розділу 3 акту перевірки.

Дане порушення суміжне з податком на прибуток.

Відповідно до даних кореспонденції бухгалтерських рахунків Кт 372 „Розрахунки з підзвітними особами з Дт №631 „Розрахунки з вітчизняними постачальниками та Кт 301 „Каса у національній валюті з Дт 372 „Розрахунки з підзвітними особами податковим агентом відшкодовано витрати підзвітній особі ОСОБА_1 в сумі 1036112,7 грн. за оплату товару, та послуг факт купівлі та виконання яких не підтверджено.

Отже, як убачається, висновок про визначення сум податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податків доходів та визначення сум податкових зобов`язань з військового збору при виплаті платникам податків доходів, зроблений контролюючим органом внаслідок встановлення заниження податку на прибуток у зв`язку із визнанням нереальності господарських операцій з контрагентами. Однак, оскільки судом спростовані вказані доводи відповідача щодо безтоварності господарських операцій та встановлений їх реальний характер у перевіряємий період, то зазначені грошові кошти не можуть вважатись доходом у розумінні податкового законодавства, з огляду на те, що при виплаті працівнику суми витрат здійснених ним при виконанні трудових обов`язків на підприємстві такий працівник не отримує доходу, а, відтак, об`єкт оподаткування з податку на доходи фізичних осіб відсутній.

Таким чином, висновки відповідача щодо порушення нарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору є помилковими.

Враховуючи наведені обставини, суд зазначає, що висновки контролюючого органу, викладені в акті, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення ґрунтуються лише на суб`єктивних припущеннях перевіряючих та не підтверджені документами. За недоведеності відповідачем фактів відсутності господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами з приводу придбання товарів та послуг висновки податкового органу є безпідставними.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, сплатив судовий збір у сумі 19210,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, отже саме ця сума підлягає відшкодуванню, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський механозборочний завод" (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Довженко, 31, кв. 22, ідентифікаційний код 38740236) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ідентифікаційний код 39394259) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати прийняті Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі податкові повідомлення-рішення від 27 листопада 2018 року №, №, №, №, №, №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ідентифікаційний код 39394259) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський механозборочний завод" (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Довженко, 31, кв. 22, ідентифікаційний код 38740236) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 19210, 00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06 грудня 2019 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 111030300