Справа № 814/1856/16
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2019 року

Київ

справа №814/1856/16

адміністративне провадження №К/9901/24199/18

№К/9901/24200/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Мартинюк Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_3.,

представника відповідача - Грінцова М.М.,

представника третьої особи - Руснакової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в режимі відеоконференції

за касаційними скаргами Головного управління Національної поліції у Миколаївській області та Національної поліції України

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2016 (головуючий суддя - Т.О. Гордієнко, судді - В.В. Біоносенко, Є.В. Марич)

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017 (головуючий суддя - А.В. Крусян, судді - Н.В. Вербицька, І.Г. Ступакова)

у справі № 814/1856/16

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції у Миколаївській області,

про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Голови Національної поліції України № 1093 від 01.09.2016 про звільнення зі служби заступника начальника Головного управління начальника слідчого управління полковника поліції.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував про протиправність спірного наказу в частині звільнення його зі служби, оскільки підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення відсутні. Також, зазначав про порушення відповідачем вимог законодавства відносно порядку звільнення.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 3 наказу Голови Національної поліції України № 1093 від 01.09.2016 про звільнення зі служби в поліції заступника начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області начальника слідчого управління полковника ОСОБА_1.

4. При прийнятті рішень, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що неефективність виконання службових обов`язків виконуючого обов`язків начальника Головного управління Національної поліції не може кваліфікуватися як дисциплінарний проступок та бути наслідком прийняття щодо ОСОБА_1 , маючого більш ніж 25 річний стаж бездоганної служби, наказу № 1093 від 01.09.2016 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади заступника начальника Головного управління начальника слідчого управління.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

6. В обґрунтування вимог касаційної скарги вказує, що доказами, наявними матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який заслуговує на вжиття до нього крайніх заходів дисциплінарного впливу.

7. Третя особа в касаційній скарзі просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

8. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги вказує, що судами, в порушення статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано оцінку належності, допустимості доказів, що були надані відповідачем, про грубе порушення вимог Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 940-2012. Зазначає, що за результатами проведеного службового розслідування вина у вчиненні позивачем дисциплінарного проступку повністю доведена, при визначенні виду дисциплінарного стягнення враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, поведінка, його ставлення до виконання службових обов`язків.

Позиція інших учасників справи

9. В запереченні на касаційну скаргу відповідача, позивач з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, залишити в силі рішення судів попередніх інстанцій.

Рух касаційної скарги

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.04.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Миколаївській області.

11. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Національної поліції України.

12. Ухвалою Верховного Суду від 14.11.2019 призначено справу до касаційного розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

13. У судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи підтримали вимоги касаційних скарг з підстав, викладених в касаційних скаргах, просили скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

14. Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти касаційних скарг з мотивів, викладених у запереченні на касаційну скаргу, та просив відмовити в задоволенні касаційних скарг відповідача та третьої особи.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

15. Наказом Національної поліції України від 16.06.2016 № 404 о/с відповідно до статті 69 Закону України «Про Національну поліцію» покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на заступника начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - начальника слідчого управління полковника поліції ОСОБА_1.

16. Наказом Національної поліції України від 24.08.2016 № 748 з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки обставин надзвичайної події, яка сталася 24.08.2016 у смт. Криве Озеро Миколаївської області за участю окремих працівників Головного управління Національної поліції в Миколаївській області призначено службове розслідування.

17. За результатами проведеного службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Кривоозерського відділення поліції Врадіївського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, комісія прийшла до висновку, що за порушення вимог статей 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Положення про Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 31, в частині неналежного виконання службових обов`язків, що виразилося в незадовільній організації роботи відокремленого підрозділу та контролю за його діяльністю, що призвело до настання надзвичайної події з тяжкими наслідками, неналежного здійснення контролю за діями підлеглих та організацією роботи з мирного врегулювання конфлікту, що виник між поліцейськими та громадянами, заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління полковника поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

18. Наказом Національної поліції України від 01.09.2016 № 1093 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Миколаївській області» за порушення вимог статей 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Положення про Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 31, в частині неналежного виконання службових обов`язків, що виразилося в незадовільній організації роботи відокремленого підрозділу та контролю за його діяльністю, що призвело до настання надзвичайної події з тяжкими наслідками, неналежного здійснення контролю за діями підлеглих та організацією роботи з мирного врегулювання конфлікту, що виник між поліцейськими та громадянами, заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління полковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування (чинні на час виникнення спірних правовідносин)

19. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;6) інформувати безпосереднього керівника про обставини.

21. Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

22. Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

23. За змістом пункту 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

24. Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

25. Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

26. Згідно із частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

27. Статтею 8 Дисциплінарного статуту передбачено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов`язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу. Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості. Начальник зобов`язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником. Старші за званням та посадою в усіх випадках зобов`язані вимагати від молодших дотримання службової дисципліни, зокрема, правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

28. Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

29. Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої, десятої та п`ятнадцятої статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

32. Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування, в якому зазначено про неналежне виконання позивачем службових обов`язків, що виразилося в незадовільній організації роботи відокремленого підрозділу та контролю за його діяльністю, що призвело до настання надзвичайної події з тяжкими наслідками; неналежне здійснення контролю за діями підлеглих та організацією роботи з мирного врегулювання конфлікту, що виник між поліцейськими та громадянами.

33. Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях.

34. Так, з матеріалів справи встановлено, що висновок службового розслідування містить опис подій, що відбувалися в ніч з 23.08.2016 на 24.08.2016, пов`язані із затриманням та подальшою загибеллю ОСОБА_2 .

При цьому, причини та умови вчинення позивачем дисциплінарного проступку та його об`єктивна сторона не встановлені. Відповідачем не вказано які саме вимоги Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту порушено ОСОБА_1 .

35. У цій справі мало місце проведення службового розслідування обставин надзвичайної події, яка сталася 24.08.2016 у смт. Криве Озеро Миколаївської області, та відсутні достатні і необхідні правові підстави вважати, що в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, що призвело до порушення, які встановлені висновком службового розслідування.

36. Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників органів внутрішніх справ, встановлені у статті 12 Дисциплінарного статуту.

37. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів внутрішніх справ, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

38. З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачем неправильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

39. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо протиправності пункту 3 наказу Голови Національної поліції України № 1093 від 01.09.2016 про звільнення зі служби в поліції заступника начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області начальника слідчого управління полковника ОСОБА_1.

40. Посилання відповідачів на порушення судами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України в частині ненадання оцінки належності, допустимості доказів, що були надані відповідачем про грубе порушення вимог Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС від 22.10.2012 № 940 судом касаційної інстанції відхиляються, оскільки ані у висновку службового розслідуванні, ані у спірному наказі відповідачем не вказувалось про порушення вимог вказаної інструкції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

41. Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій не підтвердилися під час перегляду справи касаційним судом.

42. Суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального та процесуального права.

43. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

44. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Висновки щодо розподілу судових витрат

45. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

46. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 327, 341, 344, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційні скарги Головного управління Національної поліції у Миколаївській області та Національної поліції України залишити без задоволення.

2. Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2017 у справі № 814/1856/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк,

Судді Верховного Суду