Справа № 295/12568/19
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти № 4 патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Жлобинського Павла Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому, вказуючи на неправомірність дій працівника поліції, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 04.08.2019 року серії ДП18 № 000428, якою його визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: як керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов; порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постанова не відображає дійсних обставин справи.

Так, автомобіль, який використовується позивачем, не виконує функції перевезення пасажирів або вантажів для отримання прибутку, що є необхідною передумовою притягнення до відповідальності згідно з п. 31.3.б Правил дорожнього руху, ч.3 ст. 121 КУпАП України.

Представником Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції надано відзив на позовну заяву, в якій вказано на відповідність дій інспектора вимогам чинного законодавства, повне та всебічне з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, прийняття обгрунтованого рішення.

За твердженням відповідача, позивачем здійснювалось використання транспортного засобу як такого, що потребує обов`язкового періодичного технічного контролю згідно з п.15 «Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів», без такого огляду. Відповідно до вказаного пункту Порядку транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку, це транспортний засіб, належний юридичній особі.

Оскільки транспортний засіб, яким керував позивач, належить АТ КБ «ПриватБанк», притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованим.

Крім того, позивачем не ввімкнено покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим вчинено правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Зауважив, що його довіритель фактично не оспорює постанову в частині притягнення до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП як порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху. При цьому, постанову в частині притягнення до відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП вважає незаконною. Додав, що транспортний засіб переданий у користування позивача на підставі договору лізингу, укладеного з АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач, представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.08.2019 року серії ДП18 № 000428, позивач ОСОБА_1 04.08.2019 року керував транспортним засобом Фольцваген, н.з. НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, та на вул. Санаторній в м.Житомирі не включив покажчик повороту при здійсненні повороту праворуч.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч.2 ст. 12 КУпАП, на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Кодексом України про адміністративне правопорушення (ч.3 ст. 121) встановлено настання відповідальності при керуванні водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно з пунктом 31.3 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306,забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

За дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки Фольцваген, р.н. НОМЕР_1 , є легковим універсалом. Транспортний засіб належить ПАТ КБ «ПриватБанк».

Суд не може погодитись із твердженням представника відповідача з приводу того, що автомобіль, що використовується позивачем, підлягає обов`язковому технічному контролю лише з підстав належності юридичній особі.

Так, відповідно до п.15 «Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

З системного аналізу вищевказаних норм слід дійти висновку, що визначальним в питанні необхідності проходження обов`язкового періодичного технічного контролю для власників (користувачів) легкових автомобілів є фактичне їх використання з метою отримання прибутку.

Суд звертає увагу, що автомобіль, яким керував позивач, не відноситься до вантажних, а обставини щодо використання транспортного засобу для перевезення вантажу або пасажирів з метою отримання прибутку при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором в належний спосіб не з`ясовано.

Керування водієм легковим транспортним засобом, а також перевезення ним пасажирів або вантажів, виключають необхідність проходження обов`язкового технічного контролю, якщо відповідне перевезення пасажирів або вантажу не тягне своїм наслідком отримання прибутку.

Укладений між позивачем та АТ КБ "ПриватБанк" договір лізингу від 20.03.2018 року, за умовами якого лізингодавець (АТ КБ "ПриватБанк") зобов"язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем траснпортний засіб і надати лізингодержувачу за плату у тимчасове користуння, не свідчить про отримання прибутку АТ КБ "ПриватБанк" у звязку з виконанням господарської діяльності з перевезення пасажирів або вантажу на отримання прибутку.

Відсутність відомостей про використання транспортного засобу свідчить про допущену неповноту при з`ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За практикою Європейського суду з прав людини на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ( справи "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії").

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачами не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення в частині притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити (крім іншого): зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги ту обставину, що позивач оскаржує прийняте відповідачем рішення лише в частині висновків, при цьому суд, прийшовши до переконання про їх протиправність, позбавлений можливості змінювати правову кваліфікацію діянь правопорушника (ст. 286 КАС України), суд вважає необхідним скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, закрити провадження у справі внаслідок закінчення двомісячного строку з часу вчинення правопорушення, визначеного положеннями ст. 38 КУпАП як строк накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, поданий позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 36, 121, 247, 251, 258, 283, 284 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 04.08.2019 року серії ДП18 № 000428 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, судовий збір компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов