Справа № 204/5620/19
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/5620/19
Провадження № 2-а/204/117/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Сокол К.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до провідного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпова Ростислава Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до провідного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпова Ростислава Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій позивач просив скасувати постанову провідного інспектора з паркування ВКПІПКП Дніпровської міської ради Карпова Р.І. серії ІД №00003154 від 05.07.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у розмірі триста гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.06.2019 інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карповим Р.І. залишено повідомлення під лобовим склом транспортного засобу KIA Magentis, д/н НОМЕР_1 (зареєстрований за ним) про притягнення до адміністративної відповідальності власника вказаного ТЗ, на якого він зареєстрований (оскільки водія під час фото фіксації не було) за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП за «неоплата вартості послуг користування майданчиком для платного паркування за адресою м.Дніпро, вул.Воскресенська (вул.Леніна), в районі буд.№15, Д2017, чим порушено Правила паркування». В результаті Відповідачем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00003154 від 04.07.2019 року, згідно із якою на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300,00 грн. яка була отримана ОСОБА_1 04.08.2019 року поштовим зв`язком. Однак, Позивач зазначає, що він не користувався послугами платного майданчику для паркування, а тому і здійснювати оплату за послугу, яку він не отримав і не користувався, не повинен. Зокрема, відповідачем помилково було визначено, що нібито автомобіль позивача знаходиться на платному майданчику для паркування, так як безпосереднє місце де він був припаркований не є таким майданчиком. Відповідно до п. 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ № 1342 від 03.12.2009 р.: «місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування позначене дорожньою розміткою відповідно до руху; паркування - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування; Відповідно до п. 13 Правил паркування транспортних засобів «Відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної». Таким чином, позивач звертає увагу суду, що він не був користувачем майданчика для платного паркування, так як його автомобіль стояв за його межами. Майданчик для платного паркування обмежений двома вузькими вертикальними суцільними смугами синього кольору з обох боків та двома горизонтальними вузькими смугами синього кольору, одна з яких знаходиться на бордюрі, інша на проїзній частині - автомобіль знаходився вже за межами даних суцільних смуг синього кольору і в даному місці, де був автомобіль не має майданчику для платного паркування, а тому притягнення позивача до відповідальності саме за порушення по неоплаті вартості послуги, яку він не отримував є незаконним, у зв`язку з чим, вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року призначено спрощений порядок розгляду справи без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У встановлений судом строк відповідачем не було надано відзив на позовну заяву, а тому суд розглядає справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.6 ст.162 КАС України.

06.11.2019 на адресу суду Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради до суду надано копію Наказу Начальника інспекції № 131-к від 01.08.2019 року, відповідно до якого, ОСОБА_2 звільнено відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України з 01.08.2019 за власним бажанням.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Встановлено, що 04.07.2019 року близько 11.50 год. провідним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карповим Ростиславом Івановичем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ІД №00003154 від 05.07.2019, котрим ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 300,00 грн. (а.с. 3).

Згідно ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою і третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу.

Від імені виконавчих комітетів (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 197, 198 цього Кодексу (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження в центрі надання адміністративних послуг), мають право адміністратори центрів надання адміністративних послуг.

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Порушення правил паркування транспортних засобів регламентовані статтею 152-1 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування тягне за собою накладення штрафу в 20-ти кратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Згідно ст. 279-1 КУпАП у раз, і якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, - чи підлягає вона адміністративній відповідальності, - чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, - чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, - а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, на думку суду, оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів ст. 152-1 КУпАП під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Відповідно до п. 4 Правил паркування транспортних засобів затверджених постановою КМУ № 1342 від 03.12.2009 р.: місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування позначене дорожньою розміткою відповідно до руху; паркування - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування. Відповідно до п.13 Правил паркування транспортних засобів «Відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної».

Суд вважає за необхідне зазначити, що надані позивачем докази у вигляді фотознімків із відображенням автомобілю KIA Magentis, д/н НОМЕР_2 , не можуть слугувати належним доказом на спростування обставин зафіксованих у оскаржуваній постанові, з огляду на те, що надані фотознімки не мають будь-якої прив`язки до часу та місця їх виконання, а тому не мають правового значення для вирішення справи (а.с.6-9).

В той же час, згідно отриманих даних, розміщених на сайті Дніпровської міської ради щодо повідомлень про зафіксовану неоплату вартості паркування за 26.06.2019 року (https://dniprorada.gov.ua/uk/articles/item/33046/26-06-2019-neoplata-vartosti-parkuvannya),та сторінці Інспекції (https://ipkp.dniprorada.gov.ua) містяться «Доказова база по адміністративному правопорушенню», зокрема відомості щодо фіксування в режимі напівавтоматичної фіксації порушень правил зупинки, стоянки, перевірки оплати за паркування на платному паркувальному майданчику та відомості про складені постанови про адміністративні правопорушення, що обліковуються за автомобілем з д/н AE5362СМ.

Зокрема згідно даних, отриманих із зазначених сайтів, до доказової бази зафіксованого правопорушення та довідкових матеріалів до постанови ІД 00003154 від 04.07.2019 року, долучені фотозображення, зроблені 26.06.2019 о 11.37 год. та о 11.50 год.

Однак, суд зазначає, що зазначені фото містять виключно зображення автомобіля позивача KIA Magentis, д/н НОМЕР_2 крупним планом, без будь якої прив`язки до місцевості та можливості встановити дійсне місце паркування автомобіля, а тому не можуть слугувати належним доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду на те, що надані фотознімки не встановлюють/не підтверджують користування позивачем як взагалі майданчиком для паркування, так і користування позивачем майданчиком для паркування більш як за 10 хвилин безперервно, при цьому матеріали справи не містять відомостей, що вказаний автомобіль не змінював місце стоянки, що у своїй сукупності виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Зазначені матеріали суд не має можливості покласти в основу судового рішення, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому позивач стверджує, що не порушував правил паркування, взагалі, оскільки перебував за межами майданчика для паркування.

Суд бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою, яка може бути зацікавленою, отже, підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять.

На думку суду ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 року по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17.

Отже, в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ІД 00003154 від 04.07.2019 року.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю шляхом скасування спірної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом відповідній порядок КМУ на сьогоднішній день не прийнятий, а тому судові витрати за розгляд справи, враховуючи звільнення позивача від сплати вказаних судових витрат при зверненні до суду, слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 152-1, 279-1, 280 КУпАп, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до провідного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпова Ростислава Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері правил паркування транспортних засобів, зафіксоване в напівавтоматичному режимі, серії ІД 00003154 від 04.07.2019 року на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар