Справа № 826/15213/16
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправною та скасування постанови №002514,-,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної авіаційної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 02 вересня 2016 року серії АА № 002514 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, якою на позивача накладено штраф у розмірі 8500,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року у задоволені позовних вимог відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт невиконання позивачем приписів Закону України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації» та Інструкції «Про порядок організації взаємодії служби авіаційної безпеки зі службами експлуатанта (аеропорту) та з підрозділами центральних органів виконавчої влади за попередження та врегулювання кризових ситуацій, пов`язаних з актами незаконного втручання».

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що структурними підрозділами САБ Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" було вжито усі необхідні та передбачені Інструкцією заходи. Наголошує, що при виконанні рейсу командир повітряного судна фактично уособлює експлуатанта/власника даного судна та наділений правом прийняття ряду рішень, зокрема, стосовно непроведення спеціального огляду повітряного судна та повторного контролю на авіаційну безпеку пасажирів. Підкреслює, що суд першої інстанції не дослідив обставин справи щодо недотримання відповідачем строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна авіаційна служба України просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначає, що передбаченими чинним законодавством повноваженнями командир повітряного судна наділений лише під час здійснення польоту, але в даному випадку ситуація виникла під час проведення реєстрації пасажирів на рейс, а тому не знімає відповідальності з експлуатанта аеропорту - ДП «МА «Бориспіль». Звертає увагу на те, що Державіаслужбою було дотримано строкові обмеження під час притягнення ДП «МА «Бориспіль» до відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 2 липня 2016 року ДАС склала акт за результатами службового розслідування за фактом, який трапився 15 травня 2016 року в ДП Міжнародному аеропорту «Бориспіль» під час обслуговування рейсу PS 781 ПАТ «Міжнародні авіалінії України» до Тель-Авіва (Ізраїль).

Відповідно до цього акта, 15 травня 2016 року приблизно о 16:00 год. до диспетчера Об`єднаного диспетчерського центру аеропорту (далі - ОДЦА) надійшов дзвінок з виходу на посадку у літак D1 від представника Авіакомпанії «МАУ» в Міжнародному аеропорту «Бориспіль» Бужинської Н.В. про те, що біля входу на посадку пасажиром цього рейсу повідомлено про мінування літака рейсу PS 781, у зв`язку з чим посадка пасажирів була призупинена.

Інспектор Служби авіаційної безпеки Авіакомпанії «МАУ» та бортпровідник рейсу PS 781 як перекладач, у присутності співробітника Бориспільського відділу поліції, під час детального опитування громадянина ОСОБА_1 , який повідомив про мінування літака, встановили, що під час проходження паспортного контролю він почув підозрілу розмову двох невідомих йому пасажирів арабської зовнішності, які з неповагою висловлювалися про пасажирів «хасидів» та громадян Ізраїлю, у зв`язку з чим на вході на посадку він звернувся до агента, яка займалась обслуговуванням пасажирів з проханням звернути увагу на пасажирів арабської зовнішності, оскільки він турбується за власну безпеку.

Командир ПС рейсу PS 781, після отримання зазначеної інформації, кваліфікував дану загрозу як хибну та після консультацій зі Службою авіаційної безпеки «МАУ» та перевозками ДП Міжнародного аеропорту «Бориспіль», прийняв рішення відмовити у перевезенні пасажиру, що повідомив про замінування літака, при цьому відмовився від повторного контролю на авіаційну безпеку (АБ) пасажирів, ручної поклажі та багажу у зв`язку з відстороненням від перельоту даного пасажира.

Додаткові заходи з АБ на рейсі PS 781 щодо пасажирів, ручної поклажі, багажу та ПС не проводилися.

На підставі зазначено Акта, складено протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 19 серпня 2016 року № 002579 серії АА.

В подальшому, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 02 вересня 2016 серії АА № 002514.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації» (чинного на момент виникнення спірних правовоідносин) авіаційна безпека - комплекс заходів, а також людські та матеріальні ресурси, призначені для захисту цивільної авіації від актів незаконного втручання в її діяльність.

Згідно зі статтею 74 Закону України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації» у разі отримання перед вильотом інформації про знаходження на борту повітряного судна небезпечних предметів і речовин це повітряне судно повинно бути розвантажене, а пасажири та екіпаж з ручною поклажею та багажем за дорученням керівника аеропорту повинні бути висаджені. Завантаження і продовження польоту такого повітряного судна може бути дозволено тільки після повторної перевірки та складення відповідного акта.

У силу приписів статті 19 Закону України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації» відповідальність за виконання цієї Програми в аеропорту покладається на керівника аеропорту, який безпосередньо звітує перед спеціально уповноваженим органом з питань авіаційної безпеки цивільної авіації про розроблення і здійснення заходів авіаційної безпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, інформація про замінування літака надійшла біля виходу на посадку у літак D1, а тому відповідальність за виконання заходів передбачених Законом України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації» покладається на позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 127 Повітряного кодексу України за правопорушення в галузі цивільної авіації до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі невиконання або неналежного виконання персоналом суб`єктів авіаційної діяльності вимог авіаційної безпеки.

Процедура розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті визначена Порядком накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженому наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року № 637, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 19 січня 2012 року за № 73/20386 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктами 3.1. - 3.3. Порядку № 637 розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 2) або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 3).

Від імені Державіаслужби України розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України.

Штраф за невиконання (неналежне виконання) суб`єктом вимог законодавства, що регулює діяльність у галузі цивільної авіації, накладається у розмірах, визначених в статті 127 Повітряного кодексу України.

При цьому, колегія суддів звертає на те, що у силу приписів ч. 3 ст. 128 Повітряного Кодексу України штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчить про те, що складення постанови про накладення на ДП «МП «Бориспіль» штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 02 вересня 2016 року серії АА № 002514 відбулося у межах встановленого чинним законодавством строку.

Відповідно до Правил та до Додатку 1 до п.4.2 Інструкції «Про порядок організації взаємодії служби авіаційної безпеки зі службами експлуатанта (аеропорту) та з підрозділами центральних органів виконавчої влади за попередження та врегулювання кризових ситуацій, пов`язаних з актами незаконного втручання», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 березня 2015 року №01-07/1-108 у разі надходження повідомлення про загрозу здійснення акту незаконного втручання особа, яка отримала таку інформацію, зобов`язана повідомити всі заінтересовані сторони згідно із схемою оповіщення, що розробляється для таких випадків на кожному авіаційному суб`єкті.

Як було встановлено раніше, повідомлення про замінювання літака надійшла від громадянина Ізраїлю ОСОБА_1 , який був пасажиром рейсу PS 781 ПАТ «Міжнародні авіалінії України», що відлітав на Тель-Авів (Ізраїль). Посадку на рейс, зупинено

Відповідно до п.5.6.3 Інструкції до категорії загрози «Жовта» відноситься повідомлення, яке стосується невстановленого об`єкта чи групи об`єктів, є очевидна невірогідність отриманого повідомлення.

Судом встановлено, що командир ПС після кінцевої узагальнюючої інформації, кваліфікував дану загрозу як хибку і прийняв рішення про виконання рейсу без дотримання вимог, що передбачені статтею 74 Програми та прийнято рішення про зняття громадина ОСОБА_1 з рейсу PS 781 ПАТ «Міжнародні авіалінії України», що відлітав на Тель-Авів (Ізраїль).

Пунктом 5.10.2 Інструкції встановлено, що якщо загроза стосується ПС - здійснюється оповіщення експлуатанта/власниками ПС, який діє згідно вимог нормативних документів.

Згідно п.5.10.3 Інструкції передбачено виконання експлуатантом/власника ПС вимог пунктів 3.4, 3.5, 3.6, 3.7, 3.8 Інструкції, а не командиром ПС.

Пунктом 5.10.4 Інструкції передбачено, що категорія загрози «Жовта» може бути встановлена на певний період часу до повного спростування отримано інформації про можливе скоєння акту незаконного втручання (далі - АНВ). Якщо інформація про можливе скоєння АНВ не підтверджена, експертною групою на підставі оцінки загрози приймаються рішення щодо переходу до категорії загрози «Зелена».

Як встановлено судом, рішення про зміну категорії загрози не приймалось, а тому реалізація положень ст.74 Програми є обов`язковою до виконання позивачем.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявними у справі доказами підтверджується факт отримання позивачем інформації перед вильотом про знаходження на борту повітряного судна небезпечних предметів і речовин, та невиконання ним вимог статті 74 Закону України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації», а тому оскаржувана постанова є правомірною та винесеною відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено « 09» грудня 2019 року.