Справа № 540/940/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/940/19
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до виконавчого комітету Херсонської міської ради, за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги аргументовані тим, що пункт 1.2 протоколу постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення від 08.11.2018 р. в частині надання ОСОБА_1 дозволу на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуальної системи опалення у квартирі АДРЕСА_1 прийнято відповідачем з порушенням вимог діючого законодавства у сфері теплопостачання.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання були внесені зміни, загальний зміст яких зводиться до можливості відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води лише цілого житлового будинку, а не його окремих приміщень. Так, відповідно до положень Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник повинен звернутися до комісії з відповідною письмовою заявою, до якої додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення.

Позивач вважає, що рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Необхідною умовою для прийняття Комісією рішення про відключення багатоквартирного будинку від мереж є наявність протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у п.п. 2.1 та 2.2 Порядку відключення окремих приміщень і житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.

Оскільки підтриманого всіма власниками рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення до комісії не було надано, підстав для задоволення заяви третьої особи у комісії не було.

Також, процес доставки теплоносія до житлового будинку пов`язаний із технологічними витратами його температури, які залишаються незмінними незалежно від кількості абонентів у будинку. У випадку зменшення кількості абонентів, вартість послуги з опалення відповідно мала б збільшитись, що також є неможливим в умовах державного регулювання тарифу на послуги теплопостачання. Тобто, без відповідного коригування тарифу, AT «Херсонська ТЕЦ» зазнаватиме фінансових втрат, що порушить її законний господарський інтерес.

За таких обставин позивач просив визнати протиправним та скасувати п. 1.2 рішення постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення від 08.11.2018 в частині надання ОСОБА_1 дозволу на відключення від мереж ЦО та влаштування індивідуальної системи опалення у кв. 60 по АДРЕСА_2 та в частині зобов`язання ОСОБА_1 виконати будівельно-монтажні роботи та здійснити замовлення проектної документації.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими, оскільки пунктом 2.3 Порядку № 212 визначено, що підставою для відмови у наданні дозволу на відключення об`єкта відокремлення є неможливість забезпечення, у разі відключення об`єкта відокремлення, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх будинків (секції, під`їзду) або їх окремих приміщень згідно з висновком теплопостачальної організації.

У даному будинку є 72 квартири. З них з центральним опаленням 34 квартир, відключено 38 квартир. Відсоток відключених квартир від центрального опалення становить 52 %. Дана інформація також відображена у порядку денному засідання Комісії, яке було призначено на 08.11.2018 р.

Також, відповідач зазначив, що 09.11.2017 р. прийнято Закон «Про житлово-комунальні послуги» № 2189. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень зазначеного Закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім окремих норм, визначених цим пунктом. З урахуванням дати публікації Закону від 09.11.2017 № 2189-VIII він набрав чинності 10.12.2017.

За адресою м. Херсон, по вул. Миру, в буд. № 45 була відключена від централізованого опалення квартира № 57 на підставі дозволу, наданого Комісією 19.06.2017 р.

Таким чином, надання одній особі дозволу на відключення від мереж ЦО та ГВП та не надання такого права іншій особі у тому ж приміщенні (багатоквартирному будинку), за наявності 72 квартир, з яких відключено 38 є порушенням Конституції України, оскільки статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, а відповідно до статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням АО «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулось з апеляційною скаргою. Апелянт просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга аргументована тим, що у випадку відключення окремого споживача (квартири) від централізованого опалення система опалення усього будинку потребуватиме перебалансування з метою дотримання нормативних показників тиску та температури носія, для чого необхідна закупівля та встановлення додаткового технологічного обладнання, витрати на що не закладені в тариф на опалення, який є державно регульованою ціною.

Також, апелянт вказує на те, що наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4, із змінами від 06.11.2016 р. № 169, встановлено такий порядок, яким передбачено можливість відключення лише усього будинку в цілому, та не передбачено можливості відключення окремих квартир.

Виконавчим комітетом Херсонської міської ради було надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає викладені в ній доводи безпідставними та необґрунтованими.

Також у відзиві зазначено, що позивачем не надано жодних висновків щодо неможливості забезпечення, у разі відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж ЦО і ГВП, безперебійної роботи інженерного обладнання даного будинку або сусідніх будинків (секцій, під`їзду) або їх окремих приміщень.

Разом з тим звернуто увагу на те, що АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» не виконуються зобов`язання щодо надання споживачам теплоносія належної якості, що призвело до чисельних звернень власників квартир (у тому числі і власника квартири АДРЕСА_3 ) до постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення з метою отримання відповідних дозволів.

Стосовно тверджень апелянта про те, що відключення від мереж централізованого опалення квартири саме ОСОБА_1 призведе до непередбачуваних наслідків, виконавчий комітет зазначив, що такі твердження є безпідставними, оскільки за умови відключення значної кількості квартир будинку від мереж ЦО та ГВП, система теплопостачання будинку вже відрізняється від її стану на час введення будинку в експлуатацію. Відповідно, поточний стан системи вже не є залежним від мережі однієї квартири. На момент звернення ОСОБА_1 до комісії в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 (загальна кількість квартир 72) з централізованим опаленням перебувало 34 квартири, з індивідуальним 38 квартир. По стояку квартири № АДРЕСА_3 відключені квартири №№ АДРЕСА_4 , 44, 48, 52, 56, 64, 68, опалюються по стояку квартири № АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 .

Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом Української РСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та іншими нормативними актами.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про теплопостачання» до прав споживача теплової енергії відноситься право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це неможливо за існуючими технічними умовами. Цією ж статтею визначено, що захист прав споживачів теплової енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, Законом України «Про захист прав споживачів», іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Права споживача вважаються у будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції. Тобто, дії постачальника послуг, що перешкоджають споживачу здійснити вільний вибір продукції є протиправним.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

19.08.2014 року виконавчим комітетом Херсонської міської ради прийнято рішення №212 «Про утворення постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення».

08.11.2018 року на засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення вирішено надати дозвіл ОСОБА_1 на відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та влаштування індивідуальної системи теплопостачання квартири АДРЕСА_1 , а також зобов`язано ОСОБА_1 виконати будівельно-монтажні роботи у міжопалювальний період, здійснити замовлення проектної документації та виконання відповідних робіт у виконавця, який має на це відповідні дозвільні документи (сертифікат, ліценція).

Вказане рішення (п. 1.2 протоколу) оформлене протоколом від 08.11.2018 р.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (діє з 10.12.2017 р.), у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Отже, за вимогами зазначеного Закону, що діє з 10.12.2017 року, можливе відключення квартири від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та влаштувати систему індивідуального теплопостачання якщо у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

За адресою м. Херсон, по вул. Миру, в буд. № 45 була відключена від централізованого опалення квартира № 57 на підставі дозволу, наданого Комісією 19.06.2017 р., при цьому тільки 34 із 72 власників квартир є споживачами послуг з ЦО та ГВП, які надає АТ «Херсонська ТЕЦ». Отже, не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Колегія суддів вважає обґрунтованими та вірними наведені висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII споживач має право, зокрема: у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем (п. 12, 13 ч. 1).

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Приписами ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Крім того, ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач теплової енергії має право, серед іншого, на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії; відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, у разі виконання ним своїх зобов`язань відповідно до договору; приєднання до теплової мережі відповідно до нормативно-правових актів; отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Відповідно до п.п. 24, 25 Правил №630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що чинним законодавством України передбачено право споживачів відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, та у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (п. 26 Правил №630).

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП (п. 1.1 Порядку).

За приписами п. 2.1 Порядку №4, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Відповідно до п. 2.2.3 цього Порядку № 4, якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк.

З наведеного вбачається, що Порядок №4 регулює процедуру розгляду заяв про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води лише будинків в цілому, натомість, порядок та процедура відключення окремих квартир від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води ним не встановлений.

Разом з цим, з 10.12.2017 набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Крім того, реалізація права власності на квартиру охоплює і право обирати спосіб її опалення та гарячого водопостачання: з допомогою централізованої чи індивідуальної мережі. Споживач має право вільно, без надмірного втручання держави та органів місцевого самоврядування, влаштовувати своє життя, зокрема, забезпечувати належну і достатню якість свого житла і умов проживання у ньому, або ж забезпечувати належні умови функціонування офісних приміщень, які належать йому на праві приватної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , тобто є власником окремого приміщення (квартири) у багатоквартирному будинку.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами у справі, що більшість квартир у будинку АДРЕСА_2 відключена від послуг з ЦО та ГВП, які надає АТ «Херсонська ТЕЦ».

На підставі викладеного, беручі до уваги, що оскільки більше половини квартир у будинку відокремлено (відключено) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надання Комісією дозволу ОСОБА_1 на відключення від мереж ЦО та влаштування індивідуальної системи опалення у кв. 60 по вул АДРЕСА_2 прийнято в межах наданих повноважень та у відповідності до діючого законодавства.

Доводи апелянта про необхідність перевірки технічної можливості відключення квартири третьої особи у відповідності до затвердженої схеми теплопостачання, на думку судової колегії, спростовується наступним.

Згідно п. 26 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

За обставинами справи, на момент звернення ОСОБА_1 до Комісії в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 з централізованим опаленням перебувало 34 квартири, з індивідуальним опаленням 38 квартир. По стояку квартири АДРЕСА_3 відключені квартири АДРЕСА_6 , № 48, № 52, № 56, № 64, № 68, а опалюються квартири № АДРЕСА_3 № 72.

Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 17 травня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325; 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.