Справа № 603/606/19
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/606/19
Провадження №2-а/603/13/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

за участі секретаря судового засідання Захарчишин М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 29.09.2019 року серії ЕАК №1569344 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 255 грн.

Позивач посилається на те, що 29.09.2019 року, керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений поліцейськими УПП в Івано-Франківській області на автомобільній дорозі Н09, що знаходиться від вулиці Флотська на відстані більше одного кілометра та винесено постанову про те, що він 29.09.2019 року 11 год 34 хв в м.Івано-Франківськ по вул.Набережна/Флотська, керуючись вимогами дорожнього знаку 5.16, а саме зі смуги яка дозволяє рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків, з чим він не погоджується, вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою з підстав зазначених в адміністративному позові так як жодних правил дорожнього руху не порушував, оскільки поліцейські на службовому автомобілі умисно та незаконно здійснили зупинку вказаного транспортного засобу без наявних для того правових підстав.

Також, позивач в позовній заяві зазначає, що під час розгляду та винесення постанови про адміністративне правопорушення інспектором було проігноровано його вимогу про надання та ознайомлення з відеодоказом вчинення ним вказаного правопорушення, не відібрано пояснень свідків, в постанові не зазначено, який конкретно абзац пункту 8.4 ПДР України він порушив (його позначення) та відсутні відомості про фото-відео фіксацію, якщо вона здійснювалася та яким технічним засобом це здійснено.

Окрім зазначеного йому не було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

15.11.2019 року Монастириським районним судом Тернопільської області від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позові, просив їх задовольнити. В судове засідання, яке відбулося 05.12.2019 року позивач не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також просив долучити до матеріалів справи фотокопії, які свідчать про наявність дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», який дозволяє рух як ліворуч так і прямо на перехресті (регульованому) по вул.Набережна/Флотська в м.Івано-Франківську.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов де вказав, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим. З відзиву на позов вбачається, що відповідач вважає факт вчинення позивачем правопорушення підтвердженим наявними у справі доказами, а саме, винесеною інспектором постановою та зазначив, що посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме проїзд водієм регульованого перехрестя вул.Набережна-Флотська з порушенням вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», здійснив рух прямо зі смуги яка дозволяє рух ліворуч, чим порушив п.8.4 ПДР в зв`язку з чим відповідачем після розгляду справи винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, а розгляд справи провести без участі відповідача та його представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглядаючи зазначений спір, суд керується наступним.

Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок довести правомірність свого рішення з використанням доказів які були покладені в основу оскаржуваного рішення з обґрунтуванням висновків про правомірність своїх дій та порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху.

Згідно ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.

Жодних доказів на обґрунтування правомірності оспорюваної постанови подані не були, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Так, згідно постанови від 29.09.2019 року серії ЕАК №1569344 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,. вбачається, що на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він по вул.Набережна-Флотська керуючись вимогами дорожнього знаку 5.16, здійснив рух прямо зі смуги яка дозволяє рух ліворуч, чим порушив п.8.4 ПДР.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік, класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються розділом 33 ПДР.

Згідно п. 8.4 ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до п. 5.16 Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР - Інформаційно-вказівним знаком є «Напрямки руху по смугах». Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Всупереч вказаним вимогам закону під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поза увагою відповідача залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Частинами 2, 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

В позовній заяві позивач заперечував факт порушення ним ПДР України. В той же час відповідач суду не надав доказів на підтвердження порушень позивачем ПДР України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з вищевикладеного, суд, дійшов висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_3 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем без зазначення доказів правомірності винесення даної постанови, яку суд вважає неналежним та допустимим доказом.

Відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відсутні показання свідків.

Окрім зазначеного, аналіз положень ПДР свідчить про те, що Інформаційно-вказівний знак «Напрямки руху по смугах» (п.5.16 ПДР) показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Так, в постанові зазначено, що позивач по вул.Набережна-Флотська керуючись вимогами знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», здійснив рух прямо зі смуги яка дозволяє рух ліворуч, проте з наданих позивачем фотокопій проїзної частини де він був зупинений працівниками патрульної поліції вбачається, що при наявності на узбіччі дороги дорожнього знаку 5.16 на проїзній частині відсутня будь яка розмітка, яка б вказувала кількість смуг на даній проїзній частині, в даному випадку смуга 1.7 Розділу 34 ПДР - (переривчаста лінія з короткими штрихами і рівними їм проміжками) - позначає смуги руху в межах перехрестя; 1.5 Розділу 34 ПДР - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги; позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку; 1.11 Розділу 34 ПДР - поділяє транспортні потоки протилежних або попутних напрямків на ділянках доріг, де перестроювання дозволено лише з однієї смуги; позначає місця, призначені для розвороту, в`їзду і виїзду з майданчиків для стоянки тощо, де рух дозволено лише в один бік.

Отже, суд погоджується з твердженням позивача, що постанова від 29.09.2019 року серії ЕАК №1569344 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП прийнята без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

В позовній заяві позивач заперечував факт порушення ним ПДР України. В той же час відповідач суду не надав доказів на підтвердження порушень позивачем ПДР України. Вказані в постанові про накладення адміністративного стягнення від 29.09.2019 року серії ЕАК №1569344 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, обставини не можуть вважатись належними та допустимими доказами винуватості позивача.

Висновки суду, зазначені в даному рішенні узгоджуються з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі N 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

З огляду на встановлені судом обставини суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, а прийняте посадовою особою оскаржуване рішення (постанова) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, прийнятою без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 245, 289, п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, ст.ст. 77, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.09.2019 року серії ЕАК №1569344 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до восьмого апеляційного адміністративного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.12.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 ) проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області (), юридична адреса місцезнаходження якого: вул.Юності №23 м.Івано-Франківськ.

Суддя І. М. Галіян