Справа № 140/2822/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2822/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шептицької Н.В.,

представника відповідача Забожчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області) про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 з 10.12.1998 по 05.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по 21.06.2019 в органах Національної поліції, зокрема, з 02.02.2017 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ківерцівського відділу ГУ НП у Волинській області.

19.06.2019 позивач подав рапорт про звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) (через хворобу) з 21.06.2019. Наказом ГУ НП у Волинській області від 21.06.2019 № 199-ос «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII.

В подальшому стан здоров`я позивача погіршився і йому було продовжено лікування в стаціонарних умовах, тому 20.06.2019 позивач зателефонував у кадрову службу ГУ НП у Волинській області та повідомив про продовження лікування, а також просив не звільняти з 21.06.2019, на що працівник кадрової служби запевнила, що позивача звільнять лише після закриття лікарняного листка.

Проте вже 27.06.2019 позивач поштою отримав наказ про своє звільнення з 21.06.2019, хоча продовжував лікування. В телефонному режимі працівник кадрової служби ГУ НП у Волинській області повідомила, що після закриття лікарняного листка позивачу необхідно подати заяву з проханням змінити дату звільнення.

04.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про зміну дати звільнення, проте у задоволенні заяви було відмовлено.

Позивач вважає таку відмову про зміну дати звільнення з 21.06.2019 на 04.07.2019 неправомірною, оскільки він вчасно і належним чином повідомив відповідача про продовження лікування після 20.06.2019 та висловив бажання бути звільненим після закінчення лікування.

Позивач просить визнати відмову ГУ НП у Волинській області у внесенні зміни дати звільнення в наказ від 21.06.2019 № 199-ос «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції з 21.06.2019 неправомірною та зобов`язати відповідача внести зміни в наказ від 21.06.2019 № 199-ос «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції з 21.06.2019 на 04.07.2019.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 03.10.2019 № 464/01/26-2019 (а. с. 19-21) представник відповідача Забожчук О.В. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих мотивів, що процедура звільнення позивача зі служби в Національній поліції через хворобу проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, правові підстави для внесення змін до наказу щодо дати звільнення відсутні.

15.10.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відзиву не погодився з мотивів, викладених у позовній заяві (а. с. 40).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, у справі призначено судове засідання на 10:00 08.11.2019 (а. с. 42), в подальшому розгляд справи було відкладено на 14:30 25.11.2019 у зв`язку із викликом свідків, та у розгляді справи були оголошені перерви до 10:40 29.11.2019, 14:30 02.12.2019 у зв`язку із витребування додаткових доказів.

В судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та його представник Шептицька Н.В. позов підтримали з підстав, викладених у заявах по суті справи, просять позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Забожчук О.В. у тих же судових засідання позов заперечила та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 10.12.1998 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по 21.06.2019 в органах Національної поліції, зокрема, з 02.02.2017 - на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, що підтверджується копією послужного списку (а. с. 23-28).

19.06.2019 позивач ОСОБА_1 подав до ГУ НП у Волинській області рапорт про звільнення зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VII з 21.06.2019 на підставі свідоцтва ВЛК № 134 від 18.06.2019 (а. с. 30).

Наказом начальника ГУ НП у Волинській області від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ківерцівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, з 21.06.2019 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VII (через хворобу) (а. с. 31).

Листом від 21.06.2019 № 1559/12/01/1-2019 ГУ НП у Волинській області повідомило позивача про звільнення зі служби в поліції з 21.06.2019 наказом від 21.06.2019 № 199о/с (а. с. 32), який позивач отримав 27.06.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 33).

04.07.2019 позивач ОСОБА_1 особисто звернувся із заявою до ГУ НП у Волинській області, у якій просив внести зміни до наказу № 199о/с та змінити дату звільнення зі служби в поліції у зв`язку із тим, що на час видання наказу перебував на лікуванні, додавши до заяви копії листків непрацездатності та звільнення (а. с. 34-36).

Листом від 12.07.2019 № 90-С/01/12/7-2019 ГУ НП у Волинській області повідомило позивача про відсутність підстав для реалізації заяви від 04.07.2019 та внесення змін до наказу від 21.06.2019 № 199о/с (а. с. 37).

При цьому, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів вручення позивачу листа від 12.07.2019 № 90-С/01/12/7-2019, тому суд виходить з письмових пояснень позивача про отримання вказаного листа простою поштовою кореспонденцією 30.08.2019 (а. с. 15), а відтак і про дотримання ним місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Згідно із частинами другою, третьою статті 77 Закону № 580-VII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

За приписами частини першої статті 48 Закону № 580-VII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Пунктом 15 розділу ІХ Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 № 559/30427, визначено, що свідоцтва про хворобу з постановою ВЛК щодо поліцейських та військовослужбовців, які визнані непридатними до подальшої служби, реалізуються невідкладно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про хворобу від 18.06.2019 № 134, виданого ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби (а. с. 29), на підставі вказаного свідоцтва та рапорту позивача від 19.06.2019 наказом ГУ НП у Волинській області від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 з 21.06.2019 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VII (через хворобу).

В наказі ГУ НП у Волинській області від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» визначено дату звільнення - 21.06.2019, яка в розумінні частини другої статті 77 Закону № 580-VII є днем звільнення зі служби в поліції.

На думку суду, відсутні правові підстави для внесення змін до наказу від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» в частині зміни дати звільнення позивача зі служби в поліції з 21.06.2019 на 04.07.2019, з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 14.06.2019 по 24.06.2019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Волинській обласній клінічній лікарні, що підтверджується листком звільнення № 49 (а. с. 36), та з 25.06.2019 по 04.07.2019 - на денному стаціонарі у зв`язку із загальним захворюванням, що підтверджується листком непрацездатності Ківерцівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги серії АДФ № 105156 (а. с. 35).

В той же час, позивач 19.06.2019, перебуваючи на лікуванні, звернувся до відповідача з власноручно написаним рапортом про звільнення зі служби в поліції, у якому вказав дату звільнення 21.06.2019 (а. с. 30).

Суд звертає увагу, що нормами спеціального (зокрема, Законом № 580-VII) та трудового законодавства (Кодексом законів про працю України) не передбачено заборони звільнення зі служби поліцейського на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VII (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) у період тимчасової непрацездатності.

Крім того, суд враховує, що позивач особисто подав рапорт від 19.06.2019 про звільнення його зі служби саме з 21.09.2019, та до видання наказу від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» вказаний рапорт у письмовій формі позивач не відкликав, як і не звернувся з іншим рапортом щодо звільнення його зі служби після закінчення лікування.

Суд не бере до уваги пояснення позивача ОСОБА_1 та його показання як свідка про те, що з проханням не звільняти його зі служби з 21.06.2019, а після закінчення лікування він особисто в телефонному режимі звернувся до ОСОБА_2 , яка, як встановлено судом, у вказаний період перебувала на посаді заступника начальника управління - начальника відділу комплектування управління кадрового забезпечення ГУ НП у Волинській області та звільнена наказом від 24.09.2019 №309о/с (а. с. 53), оскільки допитана як свідок ОСОБА_2 вказану обставину категорично заперечила. Вказані доводи позивача не підтверджуються і показаннями свідка ОСОБА_3 з огляду на те, що вказаний свідок не змогла вказати, кому саме телефонував позивач.

Суд враховує, що позивач протягом 2016, 2018, 2019 р. р. неодноразово звертався із письмовими рапортами, у яких повідомляв про своє перебування на лікуванні (а. с. 64-78, 83), тобто був обізнаний про порядок повідомлення щодо стану тимчасової непрацездатності, проте після написання рапорту від 19.06.2019 про звільнення зі служби з 21.06.2019 та до видання наказу від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» рапорту про перебування на лікуванні та звільнення його зі служби з іншої дати після закінчення лікування не подав.

Крім того, суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тип декларації «перед звільненням», звітний період «01.01.2019 - 21.06.2019» (а. с. 85-87), що також свідчить про його обізнаність звільнення зі служби з 21.06.2019.

Суд відхиляє доводи позивача та його представника про те, що на момент видання наказу від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» у розпорядженні відповідача не могло бути свідоцтва про хворобу від 18.06.2019 № 134, оскільки такі доводи жодними доказами, у тому числі листом ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 28.11.2019 № 33/23-1003 (а. с. 79) не підтверджуються, а допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 , яка готувала проект наказу від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу», вказану обставину заперечила.

Відтак, оскільки позивач ОСОБА_1 19.06.2019, перебуваючи на лікуванні, звернувся до відповідача з власноручно написаним рапортом про звільнення зі служби в поліції, у якому вказав дату звільнення 21.06.2019, після цього та до видання наказу від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» вказаний рапорт у письмовій формі позивач не відкликав, як і не звернувся із іншим рапортом про перебування на лікуванні та про звільнення його зі служби після закінчення лікування, при цьому, нормами законодавства не передбачено заборони звільнення зі служби поліцейського на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VII (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) у період тимчасової непрацездатності, а наказом від 21.06.2019 № 199о/с «По особовому складу» визначено дату звільнення позивача зі служби в поліції (з 21.06.2019), тому відповідач правомірно листом від 12.07.2019 № 90-С/01/12/7-2019 повідомив позивача про відсутність підстав для реалізації заяви від 04.07.2019 та внесення змін до наказу від 21.06.2019 № 199о/с в частині дати звільнення.

Суд дійшов висновку, що оскаржувані дії відповідача щодо відмови у внесенні змін до вказаного наказу в частині дати звільнення є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною відмови та похідної вимоги про зобов`язання вчинити дії належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складений 06 грудня 2019 року