Справа № 240/11324/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/11324/19

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протипраною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА, що полягає у не нарахуванні індексації компенсації за втрачене майно та невиплаті компенсації за втрачене майно з урахуванням індексації, протиправною;

- зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області нарахувати індексацію грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 району Житомирської області за період з 2011 року по 2018 рік із застосуванням коефіцієнтів 1.14. 1.13, 1.27, 1.22. 1,27 та 1.16 та виплатити компенсацію з врахуванням індексації в сумі 419174,44 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що мамі позивача ОСОБА_2 , на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до акта приймання житлового будинку від 08.06.2007 року, належне мамі позивача домоволодіння прийняте на баланс Колесниківської сільської ради. Постановою Овруцького районного суду від 17.07.2007 року по справі №2а-465/07 було зобов`язано Овруцьку райдержадміністрацію поставити ОСОБА_3 Опанасівну на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 в сумі 901757,00 грн. 14.08.2007 року ОСОБА_2 поставлено на чергу в УПСЗН Овруцької РДА для виплати компенсації за втрачене домоволодіння, що підтверджується повідомленням відповідача. Постановою Овруцького районного суду від 10.02.2011 року по справі №2а-1010/11 зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА провести ОСОБА_2 перерахунок компенсації за втрачене домоволодіння з урахуванням коефіцієнтів індексації за 2008-2009 роки, визначивши остаточну суму в розмірі 142556,24 грн., яка до даного часу не виплачена, що підтверджується повідомленням відповідача. 18.12.2015 року ОСОБА_2 померла, і, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.01.2017 року позивача ОСОБА_1 було визнано спадкоємцем зазначеної компенсації. Зазначає, що зверталась до відповідача з проханням виплатити компенсацію за втрачене домоволодіння та провести індексації даної компенсації з врахуванням індексів за 2011-2018 роки, однак відповідач відмовив та повідомив, що позивач дійсно перебуває на черзі у відповідача для отримання компенсації в сумі 142556,24 грн. Кошти за втрачене домоволодіння не перераховані у зв`язку з відсутністю фінансування. На думку позивача, вказана відмова є протиправною, а вона має право на отримання виплати компенсації за втрачене домоволодіння з урахуванням інфляційних нарахувань та компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження не надіслав до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Відповідно до акта від 08 червня 2007 року передано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_2 Опанасівні в с. АДРЕСА_1 на баланс сільської Ради (а.с.10)

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 17 липня 2007 року позов задоволено. Зобов`язано Овруцьку РДА поставити ОСОБА_4 О. на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 в сумі 90 157 грн. (а.с.30 на звороті).

Згідно постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 10 лютого 2011 року зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області здійснити перерахунок ОСОБА_2 компенсації вартості зданого житлового будинку в АДРЕСА_1 з урахуванням індексів 1.18 та 1.34 та встановити розмір компенсації в сумі 142556 грн.24 коп (а.с 7 на звороті).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 22 грудня 2015 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2016 року позов задоволено. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 як дочкою та матір`ю, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надано ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання рішенням законної сили (а.с. 8 на звороті).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , а саме грошової компенсації в розмірі 142556,24 грн. за втрачене нерухоме майно на радіоактивній забрудненій території, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що підлягає виплаті відповідно до вимог ст.35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови КМУ від 18 листопада 2009 року №1243, яка належала померлій, ОСОБА_2 , на підставі довідки 344, виданої 16 січня 2017 року, управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (а.с.18).

Листом управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 02 жовтня 2019 року №07-04/7095 повідомило, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2007 року ВП №4243/7, відкритої за рішенням Овруцького районного суду по справі №2а-465/07 від 17.07.2007 року, управлінням праці та соціального захисту населення 14.08.2007 року ОСОБА_2 було поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння АДРЕСА_1 на суму 90157.00 грн. за реєстраційним номером 1003. На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2011 року ВП №25743841, відкритої за рішенням Овруцького районного суду по справі №2а-1010/11 від 10.02.2011 року, управлінням праці та соціального захисту населення збільшено суму компенсації з врахуванням індексів 1.18 та 1.34 до 142556,24 грн. 18.12.2015 року ОСОБА_2 померла і 20.01.2017 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 , визнано спадкоємцем даної компенсації.

Управлінням праці не здійснювалася виплата коштів згідно рішень суду, оскільки Законами України "Про Державний бюджет України" та кошторисами видатків кошти на виплату допомог та компенсацій згідно рішень суду для управління праці не передбачалися.

Крім того, зазначило, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року за №1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території" нарахування та виплата індексації за втрачене майно не передбачена. Тому провести позивачу індексацію компенсації за втрачене майно за 2010-2019 роки немає законних підстав. (а.с.11).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі статтею 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Статтею 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII передбачено, що компенсація громадянам за втрачене у зв`язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до ст.4 цього Закону включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.

Відповідно до ч.1 п.8 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №755 від 15.07.1997 (редакція на час перебування позивача у черзі) у разі, коли у період до перерахування грошової компенсації Кабінетом Міністрів України були прийняті нормативні акти, за якими вартість житлового фонду індексується, компенсація виплачується з урахуванням цієї індексації.

Розмір нарахованої грошової компенсації також підлягає перерахунку, якщо заява про здачу належного на праві власності майна була подана згідно з пунктами 4 і 6 цього Положення до місцевого органу виконавчої влади до дати набрання чинності нормативним актом про індексацію вартості житла, але фактично компенсація не була виплачена, нарахована за здане майно з вини державного органу або не отримана переселенцем, спадкоємцем з поважних причин.

Відповідно до абз.2 п.1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243 (далі - Порядок №1243), дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Так, до 18 листопада 2009 року порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно було урегульовано Положенням про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №755 від 15.07.1997.

Постановою Кабінету Міністрів України №1243 від 18.11.2009 затверджено новий Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Згідно з пунктом 1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року № 1243, цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв`язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Згідно з пунктом 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення).

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, щодо невиплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння №74 по вул АДРЕСА_1 Житомирської області в сумі 419174,44 грн, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Вказаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України та п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Наведене свідчить, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що не можуть бути задоволені будь-які вимоги позивача з оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які не породжують для нього виникнення, зміну чи припинення жодних прав чи обов`язків, навіть і в тому випадку якщо суд доходить висновку щодо певних порушень при здійсненні посадовою особою функціональних обов`язків при вчиненні таких дій.

У даному випадку суд встановив, що позивач звернулась із позовом бо вважає, що протиправною бездіяльністю відповідача її позбавлено можливості реалізувати, надане та гарантоване державою право, а також встановлене судовими рішеннями. Позивач зазначає, що це право на отримання грошової компенсації втраченого домоволодіння із нарахуванням індексації за період з 2007 року по 2009 рік у розмірі 142 556,24 грн встановлено відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 10.02.2011 у справі №2а-1010/11.

Тобто, спірні правовідносини між позивачем та управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації у Житомирській області вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, у зв`язку з чим, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є позивач, постановлено на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене домоволодіння на радіоактивно забрудненій території, під час дії норм Положення №755 від 15.07.1997.

Постанова Кабінету Міністрів України №1243 від 18.11.2009 набрала чинності з 28.11.2009 і з цього часу почали діяти норми Порядку, в т.ч. і на тих, осіб, що перебувають у черзі.

Згідно Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року №1243, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації, не передбачено здійснення нарахування та виплати індексації вартості домоволодінь громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Враховуючи ту обставину, що мати позивача поставлена на чергу для отримання компенсації за втрачене домоволодіння у серпні 2007, тобто, до набрання законної сили Порядком №1243, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання нарахувати індексацію грошової компенсації за втрачене домоволодіння за період з 2011 по 2018 рік не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2019 року №240/216/19.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, відмова відповідача виплатити індексацію вартості втраченого домоволодіння визнається судом правомірною, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , інд. номер НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Гетьмана Виговського, 17,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11101, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 06 грудня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова