Справа № 826/27315/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа №826/27315/15

адміністративне провадження №К/9901/13819/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року (колегія у складі суддів - Троян Н.М., Бужак Н.П., Твердохліб В.А.)

у справі № 826/27315/15

за позовом ОСОБА_1

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 17.12.2015 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним правочину банку від 19.03.2015 щодо виконання платіжного доручення №222 та договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем;

2) визнати протиправними дії Фонду та Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду за договором банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015;

3) зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами згідно договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015;

4) зобов`язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Київська Русь» відповідно договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015 за рахунок Фонду.

2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» відповідно договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни задоволено частково, постанову адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року скасовано в частині задоволення позовних вимог.

4. 17.07.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначені судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 було відкрито провадження у справі. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України 01.02.2018 справу було передано на розгляд до Верховного Суду.

6. Відзив від Відповідача надійшов 10.08.2017. Скаржник заявляв клопотання про розгляд справи за участі його представника, однак своєї ухвалою від 03.12.2019 Верховний Суд відмовив у задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.03.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір банківського рахунку №25750-44-16, згідно з умовами якого Банк відкрив Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України та зобов`язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов`язується оплатити послуги Банку, в розмірі, встановленому Тарифами на операції та послуги Банку, що діють на дату надання послуги або проведення операції (далі - Тарифи) (а.с. 11-13). У відповідності до п. 2.3 Договору, Банк прийняв на себе зобов`язання надати Клієнтові комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування, своєчасно здійснювати розрахункові операції та зарахування грошових коштів на Рахунок позивача, здійснювати приймання та видачу готівки.

8. 19.03.2015 на поточний рахунок позивача від Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства надійшли грошові кошти у сумі 195 000 грн., призначення платежу: поворотна фінансова допомога згідно договору від 18.03.2015 (а.с. 14).

9. Разом з тим, 19.03.2015 Правлінням НБУ прийнято постанову №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних».

10. Того ж дня 19.03.2015 Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №61 від 19.03.2015 відповідно до якого розпочато з 20.03.2015 процедуру виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. (а.с. 73-74).

11. Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду від 15.06.2015 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» по 19.07.2015 включно та продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду (а.с. 75).

12. Рішенням №138 від 17.07.2015 Виконавчої дирекції Фонду припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» з 17.07.2015 та розпочато з зазначеної дати процедуру ліквідацію банку.

13. Згодом Уповноваженою особою Фонду на адресу позивача направлено повідомлення про нікчемність правочинів від 18.01.2016 №284/16, згідно якого, керуючись положеннями п. 4 частини другої ст. 27, п. 1 частини четвертої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивача повідомлено про нікчемність правочину банку від 19.03.2015 щодо виконання платіжного доручення №222 та договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_1 у відповідності до приписів п. 2 та 7 частини третьої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

14. Дізнавшись про відсутність позивача в загальному реєстрі вкладників, вважаючи протиправними дії відповідачів щодо невключення позивача до переліку та загального реєстру вкладників, позивач звернувся до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що повідомлення від 18.01.2016 №284/16, згідно якого позивача повідомлено про нікчемність правочину банку від 19.03.2015 щодо виконання платіжного доручення №222 та договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_1 не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, заявляючи позовні вимоги про визнання протиправними дій Фонду та Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача в Загальний реєстр вкладників, позивач обрав неналежний спосіб захисту, оскільки Загальний реєстр вкладників не складається та не затверджується Уповноваженою особою Фонду, при цьому Фонд має можливість включити позивача до загального реєстру вкладників тільки після подання Уповноваженою особою Фонду додаткової інформації щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників без належних на те підстав відбулось порушення прав позивача, тому позовні вимоги в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

16. Суд апеляційної інстанції не погодився з позицією суду першої інстанції та дійшов висновку, що грошові кошті не залучені банком від позивача, а тому відсутня умова безпосереднього внесення депозитних коштів за договором банківського вкладу, що не підпадає під дію ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Правочин, вчинений сторонами, є таким, що штучно створює обов`язок Фонду щодо відшкодування грошових коштів, які Фонд здійснює за рахунок державних коштів.

17. Уповноваженою особою Фонду в межах діючого законодавства вживалися дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, формування переліку вкладників, яким кошти підлягають відшкодуванню, тобто вчинялися дії, спрямовані на перевірку правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Фактично поворотна фінансова допомога з боку Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України певним фізичним особам, створила можливість для Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України, як власника грошового вкладу, згодом повністю отримати всю суму свого первинного вкладу, без будь-яких обмежень фіксованою сумую державного відшкодування, шляхом роздроблення і перерахунку коштів в якості фінансової допомоги окремим фізичних особам в день оголошення банку проблемним, що є наданням переваг цим вкладникам перед іншими кредиторами банку. Перераховані кошти на рахунок позивача не є його власними коштами та не являються вкладом у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

18. В даному випадку фактично штучно утворено умови для збільшення розміру відшкодування за рахунок укладання угод з пов`язаними особами, оскільки кошти були зараховані позивачу від Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України з метою отримання третьою особою відшкодування коштів за рахунок Фонду за допомогою бенефіціара - позивача, що в результаті було спрямовано на збільшення видатків ФГВФО та є безумовною перевагою для третьої особи.

19. Тобто, укладення вказаних правочинів призвело до виникнення підстав для збільшення розміру вимог, що могли би бути заявлені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порівняно з максимально гарантованою сумою, що могло призвести до отримання вказаними вкладниками переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, що підпадає під п. 7 частини третьої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. У касаційній скарзі Позивач наголошує, що висновки суду апеляційної інстанцій є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

21. Судом не враховано того, що в Уповноваженої особи Фонду були відсутні правові підстави для визнання договору банківського вкладу нікчемним, а отже, відповідачами, в порушення норм чинного законодавства, не включено позивача до переліку і в подальшому до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду.

22. Посилаючись на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ЦК України, позивач наполягає на тому, що він є вкладником банку, а кошти на рахунку - вкладом, на який поширюються гарантії Фонду. Позивач акцентує увагу, що його вклад не підпадає під жодну обставину, наявність яких виключає відшкодування коштів.

23. Відтак, позивач вважає, що Уповноважена особа Фонду без жодних правових підстав не включила позивача до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, і як наслідок, позивач відсутній у загальному реєстрі вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що порушує його права.

24. Відповідач у відзиві покликається на правомірність рішення суду апеляційної інстанції з огляду на те, що включення певного вкладника банку до повного переліку вкладників, а потім і до загального реєстру означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду, проте позивач не набув такого права і не має законних підстав для включення його до такого повного переліку, оскільки реальних коштів позивачем не вносилось, про що було відомо працівникам банку, укладання договору банківського вкладу та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім`я позивача, погіршувало фінансове становище банку і сприяло приведенню банку до неплатоспроможності. Дані обставини визначені п.2 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як підстава для визначення нікчемності правочинів.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає наступне.

26. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за її банківським вкладом (депозитом) у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду.

27. Законом №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

28. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

29. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

30. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

31. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

32. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

33. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

34. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

35. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

36. Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

37. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.03.2015 ПАТ «Банк «Київська Русь» вчинено правочин щодо перерахування частини одержаних внаслідок дострокового розірвання Договорів банківського вкладу грошових коштів у загальній сумі 195 000 грн з поточного рахунку Переяслав-Хмельницького РАЙСТ у ПАТ «Банк «Київська Русь» на особовий рахунок позивача з призначенням платежу: «надання поворотної фінансової допомоги згідно договору від 18.03.2015».Факт надання позивачу поворотної фінансової допомоги Переяслав-Хмельницького РАЙСТ підтверджується постановою правління Переяслав-Хмельницького РАЙСТ про надання поворотної фінансової допомоги від 18.03.2015. А тому в розумінні закону позивач є вкладником.

38. Укладення зазначеного договору та зарахування коштів на рахунок відбулося 19 березня 2015 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» (20 березня 2015 року).

39. Грошові кошти на банківському рахунку Позивача, відкритому у ПАТ «Банк «Київська Русь», розміщено до запровадження тимчасової адміністрації, а тому на позивача поширюються гарантії Фонду на відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону № 4452-VI.

40. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі 813/6229/15.

41. Отже, колегія суддів не погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, що позивач не є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду.

42. Отже, обставини щодо наявності визначених п. 2 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.

43. З огляду на те, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, є протиправними, Уповноважена особа Фонду зобов`язана надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо Позивача, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

44. Щодо висновку суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним правочину банку від 19.03.2015 щодо виконання платіжного доручення №222 та договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем, Суд зазначає таке.

45. Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

46. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

47. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів Банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

48. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

49. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

50. Відтак і права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

51. Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах) вимог про визнання неправомірними дій та рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між Банком та позивачем, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

52. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

53. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

54. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним правочину банку від 19.03.2015 щодо виконання платіжного доручення №222 та договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем, із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог.

55. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та частково залишення в силі рішення суду першої інстанції.

56. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Позивач сплатив відповідно до квитанції від 14.07.2017 за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 661,46 грн.

57. Враховуючи зазначене понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із касаційною скаргою підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, що становить 661,46 грн.

Керуючись ст. 341, 345, 352, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі № 826/27315/15 скасувати.

3. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у справі №826/27315/15 в частині відмови в задоволені вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним правочину банку від 19.03.2015 щодо виконання платіжного доручення №222 та договору банківського рахунку №25750-44-16 від 19.03.2015, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем, скасувати, провадження у справі в цій частині вимог закрити.

4. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у справі № 826/27315/15 залишити в силі.

5. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 661,46 грн (шістсот шістдесят одна гривня сорок шість копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб