Справа № 184/1125/19
Суддя: Малашина Ю. Б.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/1125/19
Номер провадження 2-а/184/19/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Малашиної Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання - Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення,-

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представників відповідача - Гуцало О.С., Ненахова Т.В.,

В С Т А Н О В И В :

29.05.2019 року в до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона була працевлаштована на виробництві установи швачкою. 05.03.2019 року відносно неї було винесено постанову про накладення стягнення у виді попередження за допущення браку при виготовленні рукавичок. Позивач вважає, що на неї не було покладено обов`язок щодо контролю за якістю продукції, вказаний обов`язок виконується начальником майстерні установи ОСОБА_3 , а тому вважає, що постанова про накладення стягнення у виді попередження від 05.03.2019 року підлягає скасуванню.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, безпідставними, а позовну заяву - такою, що не підлягає задоволенню, оскільки начальником майстерні установи ОСОБА_3., до повноважень якої входить надання засудженим завдань та наділення їх певними обов`язками, для виконання робіт по наряду-замовленню № ЗП-0001517/9 від 11.02.2019 року на виготовлення брезентових рукавиць з брезентовими надолонниками, старшою в збірній бригаді була назначена ОСОБА_1 , яка, як бригадир, відповідала за якість готової продукції. Перед початком робочої зміни ОСОБА_1 отримувала змінне завдання від начальника майстерні ОСОБА_3 , про що розписується в книзі. 22.02.2019 року під час перевірки продукції було виявлено брак - з двадцяти пар рукавиць 18 пар було виготовлено з браком. Замість рукавиць з подвійним налодонником було виготовлено рукавиці з одинарним налодонником, при цьому в парі рукавиць до однієї рукавиці з подвійним налодонником йшла одна рукавиця з одинарним налодонником. Після виявлення проступку засудженій ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення по суті проступку. Засуджена ОСОБА_1 відмовилась надати пояснення, про що був складений акт від 22.02.2019 р. За фактом виявлення бракованих упакованих брезентових рукавиць з брезентовим налодонником була проведена перевірка, за результатами якої 05.03.2019 р. начальником Установи була винесена постанова №79/2-16 про накладання стягнення, згідно якої до засудженої ОСОБА_1 за порушення режиму відбування покарання було застосовано попередження відповідно до вимог ст.ст. 68-70 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Позивач в судовому засіданні просила суд задовольнити позов в повному обсязі та надала додаткові пояснення про те, що контроль якості продукції здійснювала майстер виробництва ОСОБА_3 ., а не вона. Позивачка заперечувала, що була бригадиром збірної бригади, зазначила, що в її функції входило отримувати крій, контролювати поведінку засуджений, забирати у них продукцію. У судовому засіданні 22.08.2019 року ОСОБА_1 заявила про упереджене ставлення до неї з боку керівництва ПВЦ №79, пов`язане із відмовою їй в умовно-достроковому звільненні; щодо виявленого браку рукавиць, визнала, що «не говорить, що повністю не винувата», вона знала, що має бути подвійний налодонник, проте, контролювати якість продукції не входило до її обов`язків, вона з власної ініціативи перевіяла у деяких дівчат якість продукції і, в разі виявлення браку, переробляла його. В подальшому ОСОБА_1 змінила свої пояснення, не заперечувала що була бригадиром збірної бригади, проте, категорично заперечувала виконання нею обов`язків щодо контролю якості, оскільки вона не знала, що має виконувати таку функцію та не проходила відповідного навчання з цього питання.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, додатково пояснивши, що ОСОБА_1 була призначена бригадиром збірної бригади, оскільки мала досвід роботи контролеру якості (браковщиком) у Павлоградській виправній колонії №142, та швачки на виробництві в ДУ «Приазовська виправна колонія №107), тобто була обізнана з характером покладених на неї обов`язків щодо контролю якості. Про зазначене свідчить і те, що за укладеними з ПВЦ №79 замовленнями на пошив продукції з давальницької сировини, не відбувалось повернення виготовленої продукції у зв`язку з неналежною якістю, тобто засуджена належним чином до зазначеного випадку з рукавицями, виконувала трудові обов`язки.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 року адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДУ «Покровський виправний центр (№79)» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення передано для розгляду до Дніпровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпровського окружного адміністративного суду 09.07.2019 року зазначену позовну заяву передано для розгляду до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 08.08.2019 року, з урахуванням вимог ст. 30 КАС України, прийнято та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ДУ «Покровський виправний центр (№79)» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення.

Суд, дослідивши матеріали по справі і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частина 2 ст.77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд керується наступним.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КВК України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), якою визначається порядок і умови відбування покарання у виді обмеження волі, особи, засуджені до обмеження волі, зобов`язані сумлінно працювати у місці, визначеному адміністрацією виправного центру (ч.4 ст. 59 КВК України).

Засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим договором. Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу (ст.60 КВК України).

За вимогами ст. 68 КВК України, до засуджених, які порушують трудову дисципліну і встановлений порядок відбування покарання, адміністрація виправного центру може застосовувати такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; заборона проживати поза гуртожитком строком до трьох місяців; заборона виходу за межі виправного центру у вільний від роботи час на строк до трьох місяців; поміщення в дисциплінарний ізолятор строком до десяти діб.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 69 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються мотиви і обставини вчинення порушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого по суті проступку. Накладені стягнення мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення може бути накладене тільки на особу, яка вчинила проступок, не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилася перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Накладене стягнення звертається до виконання, як правило, негайно, але не пізніше одного місяця з дня його накладання.

Судом встановлено, що засуджена ОСОБА_1 з 15.08.2018 р. відбуває покарання у виді обмеження волі у ДУ «Покровський виправний центр (№79)» (далі - ПВЦ №79) за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за п.12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України.

Згідно витягу з наказу № 489/ОД-18 від 27.08.2018 року «Про прийняття на роботу засуджених установи» з метою реалізації права засуджених на оплачувану працю засуджену ОСОБА_1 прийнято на роботу та залучено до суспільно корисної праці на весь період перебування в установі з 28.08.2018 року до бригади №21 контрагентського об`єкту «НЗФ» (а.с. 39-40).

Згідно витягу з наказу № 558/ОД-18 від 17.10.2018 року у зв`язку з виробничою необхідністю засуджених, зокрема і ОСОБА_1 , переведено з бригади № 21 контрагентського об`єкту «НЗФ» до бригади № 22 майстерня установи з 18.10.2018 року на весь період їх перебування в ДУ «ПВЦ (№79)», з яким під особистий підпис було ознайомлено засуджену ОСОБА_1 (а.с. 41-45, 49).

11.02.2019 р. від ТОВ «МІК» м. Запоріжжя згідно угоди №Д-1 від 02.01.2019 р. на пошив продукції з давальницької сировини, укладеної з ПВЦ №79, до державної установи надійшло замовлення на виготовлення рукавиць брезентових з брезентовим наладонником (а.с. 46-48).

Як було встановлено у судовому засіданні дане замовлення виконувала бригад №22 установи, бригадиром якої була обрано ОСОБА_1 .

Відповідно до Книги видачі змінних завдань та обліку виконаних робіт в майстерні установи (дільниця по виготовленню швейних виробів) № 20-8 ДУ «ПВЦ (№79)», бригада № 22, на ОСОБА_1 покладались обов`язки щодо виготовлення брезентових рукавичок з брезентовим надолонником та передачу - прийняття виконаної роботи, про що свідчать підписи начальника майстерні та ОСОБА_1 із зазначенням кількості прийнятої продукції (а.с. 52, 53).

Процес виготовлення вказаних рукавиць, поручених ОСОБА_1 , як бригадиром, містить декілька видів операцій, зміст яких був затверджений державною установою, із розбивкою в залежності від складності операцій на три тарифні розряди. При цьому отримання крою, перевірка якості крою, наявності деталей, реєстрація крою в журналі, запуск на поток та контроль якості відповідають роботам ІІІ тарифного розряду (а.с. 102).

В свою чергу , згідно розрахунку заробітної плати за лютий 2019 року по бригадам № 22, 27 лише ОСОБА_1 мала ІІІ тарифний розряд (а.с. 125).

Зазначене вказує на те, що на позивачку було покладено обов`язок щодо контролю якості виготовленої продукції, про який вона знала, що свідчить її підписи у Книзі видачі змінних завдань та обліку виконаних робіт в майстерні установи.

Вказане підтверджується допитом ОСОБА_3 - начальником виробничої майстерні ПВЦ №79, яка показала, що відповідно до своєї посадової інструкції здійснює керівництво виробничо-господарської діяльності майстерні установи, в межах чого наділена правом надання засудженим завдань та наділення обов`язками. Засуджена ОСОБА_1 , враховуючи її минулий досвід роботи на швейному виробництві та за контролем якості, з жовтня 2018 р. була обрана бригадиром збірної бригади. На ОСОБА_1 як на бригадира були покладені обов`язки отримувати крій, здійснювати контроль засуджених за наданими завданнями, контролювати якість виготовленої продукції. 21.02.2019 року ОСОБА_1 отримала змінне завдання щодо виготовлення рукавиць, про що свідчить запис у книзі видачі змінних завдань та обліку виконаних робіт. Наступного дня зранку під час вибіркової перевірки упакованої пачки рукавиць свідком ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_1 виявлено брак - у 18 парах рукавиць замість рукавиць з подвійним налодонником було виготовлено рукавиці з одинарним налодонником, при цьому в парі рукавиць до однієї рукавиці з подвійним налодонником йшла одна рукавиця з одинарним налодонником. Відповіді чому був допущений брак, ОСОБА_1 не надала. Остання допускала неналежний контроль якості і при попередніх замовленнях, про що свідок ОСОБА_3 робила їй усні зауваження, що свідчить про те, що засуджена знала про її обов`язок здійснювати контроль якості.

Перевірка готової продукції начальником майстерні ОСОБА_3 та відмова засудженої від надання письмових пояснень також підтверджується долученим до матеріалів справи та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом (а.с. 74).

Допитана свідок ОСОБА_5 показала суду, що працює в ПВЦ №79 майстром виробничої майстерні сувенірної продукції. До неї в кабінет прийшла ОСОБА_6 і показала, як неякісно пошиті рукавиці, які були з одним налодонником. Вони разом з ОСОБА_6 викликали засуджену ОСОБА_1 і попросили надати з цього приводу пояснення, проте, та нічого не відповіла.

Згідно акту від 22.02.2019 року позивач відмовилась надати письмові пояснення з приводу упакованої бракованої продукції (а.с. 38).

За наслідком висновку по матеріалам перевірки з факту виявлення бракованих упакованих рукавиць брезентових з брезентовим надолонником від 04.03.2019 року, протоколу ДК № 02 від 05.03.2019 року та постанови № 79/2-16 від 05.03.2019 року на засуджену ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження внаслідок упакування бракованих брезентових рукавиць з брезентовим надолонником (а.с. 51, 57, 59, 100).

Допитана як свідок засуджена ОСОБА_7 , викликана до суду за ініціативою ОСОБА_1 показала суду, що вона працює в різних бригадах з ОСОБА_1 і що входить до обов`язків бригадира ОСОБА_1 вона не знає. Стверджувала, що теж періодично здійснювала контроль якості рукавиць, про що здійснювала записи в журналі обліку браку, повертаючи їх ОСОБА_1 .

Досліджений в судовому засіданні журнал обліку браку взагалі не містить запис стосовно виявлення та повернення брезентових рукавиць, тобто показання ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження.

Допитані в судовому засіданні як свідки засуджені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали суду, що в обов`язки бригадира входить перевірка якості виготовленої продукції, та те, що ОСОБА_1 була бригадиром бригади.

Враховуючи зазначене, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо не перебування на посаді бригадира, враховуючи показання свідків, та досліджених характеристик, наданих членами бригади № 22, згідно яких посада позивача зазначається як «бригадир» (а.с. 96, 98-99).

Також, суд критично оцінює доводи позивачки про те, що вона не здійснювала обов`язків щодо контролю якості, оскільки вона не знала, що має виконувати таку функцію та не проходила відповідного навчання з цього питання, враховуючи суперечливі показання самої ОСОБА_1 , зокрема, про те, що вона з власної ініціативи перевіяла у інших працівників якість продукції, наявність її підписів у Книзі видачі змінних завдань та обліку виконаних робіт в майстерні установи (дільниця по виготовленню швейних виробів) № 20-8 ДУ «ПВЦ (№79)», мала досвід роботи контролеру якості (браковщиком) у Павлоградській виправній колонії №142, та швачки на виробництві в ДУ «Приазовська виправна колонія №107), що свідчить про те, що позивачка була обізнана з характером покладених на неї обов`язків щодо контролю якості.

Крім того, згідно п. 5 р. ІІ випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 N 336, бригадир на дільницях основного виробництва ? кваліфікаційна характеристика, яка є узагальненою для бригадирів на дільницях основного виробництва різних видів економічної діяльності, що передбачає її використання тільки при розробці відповідних робочих інструкцій. Завдання та обов`язки: організовує роботи зі своєчасного забезпечення робітників необхідними напівфабрикатами, матеріалами; розставляє робітників по місцях; контролює якість продукції, що виготовляється бригадою, додержання технологічного процесу, правильність ведення обліку виробітку працівників; організовує взаємодію членів бригади відповідно до вимог технологічних процесів; вживає заходів щодо усунення простоїв устаткування і робітників; за необхідності підміняє робітників; усуває причини, які викликають зниження якості продукції; забезпечує виконання основних планових завдань бригади, конвеєра, потоку (дільниці); стежить за своєчасним і якісним виправленням дефектів виробів; проводить інвентаризацію незавершеного виробництва на початку і наприкінці роботи (зміни).

При цьому, згідно Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 09.03.2006 N 108, основне виробництво - частина виробничої діяльності підприємства, яка полягає у безпосередньому перетворенні предмета праці на готову продукцію та провадиться у певних структурних підрозділах.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про дотриманні адміністрацією виправного центру вимог та процедури застосування заходу стягнення відносно до засудженої ОСОБА_1 , передбачені ст. 68 - 69 КВК України, а заявлений адміністративний позов до Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 20,72-78, 241-246, 250, 293-295 КАС України , суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено 09.12.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина