Справа № 420/4852/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4852/19
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (надалі відповідач, КЕВ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року в розмірі 19351,29 грн.;

- зобов`язати нарахувати та виплатити зазначену індексацію грошового забезпечення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у періоді з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року під час служби в КЕВ позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, у зв`язку із чим позивач звернувся до КЕВ з приводу врегулювання цього питання. Проте, листом відповіддю позивачу фактично було відмовлено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність КЕВ щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. Зобов`язано КЕВ нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом першого заступника Міністра оборони України від 13.08.2014 року №124 позивача призначено на посаду старшого інспектора відділу аудиту державних закупівель та моніторингу ризикових операцій Південного територіального управління внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, де проходив службу до 27.06.2019 року.

Наказом від 27.06.2019 року №166 позивача виключено зі списків та всіх видів забезпечення.

Позивач вибув до нового місця проходження військової служби Науково-дослідного центру ЗСУ «Державний океанаріум» інституту Військово-Морських Сил національного університету «Одеська морська академія».

Під час проходження служби грошове забезпечення нараховувалось та виплачувалось КЕВ на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.09.2016 року №508.

В серпні 2019 року позивач звернувся до КЕВ з приводу врегулювання питання надання довідки про розмір належної та невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

У відповідь листом від 12.08.2019 року №3780 КЕВ позивачу повідомлено, що правила проведення індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078). Відповідно до ст.51 Бюджетного Кодексу України керівники установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення. Відповідно до ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Зазначене підтверджено роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України від 16.01.2015 року №10685/0/14-15/10, від 09.06.2016 року №252/10/136-16, вхідний від 08.08.2017 року №13700/з та від 08.08.2017 року №78/0/66-17. Відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає. У січні 2016 - лютому 2018 році Міністерством оборони України не виділялись фінансові ресурси (вільні кошторисні призначення) для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України. Що стосується індексації грошового забезпечення, починаючи з березня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», було підвищено розміри посадових окладів всіх категорій військовослужбовців, п.5 Порядку визначено, що у місяці в якому відбулося підвищення посадових окладів, значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків (базовий місяць). Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів. Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення необхідно було здійснювати з квітня 2018 року. Індексація грошових доходів населення здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, з урахуванням якого величина індексу споживчих цін за попередні (наростаючим підсумком) перевищила поріг індексації - 103%. Індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року по жовтень 2018 року (який опубліковано в листопаді 2018 року), перевищив поріг індексації і становив 103,7% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7%) або 1,037. У зв`язку з цим у грудні 2018 року для індексації грошового забезпечення застосовується індекс 3,7%. На підставі викладеного ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 30.11.2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалось та не виплачувалось. Право на індексацію грошового забезпечення настало в грудні 2018 року за індексом 3,7%, у зв`язку із чим за грудень позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в розмірі 71 грн. 08 коп. (з розрахунку: 1921,00 грн. (прожитковий мінімум у грудні) * 3,7%).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на нарахування та отримання виплати з індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частинами 2 та 3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Згідно з частиною 1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» врегульовано, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

В ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» зазначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, складовою частиною грошового забезпечення та підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Як підтверджується матеріалами справи, КЕВ не виплачувалася індексація грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Посилання КЕВ на відсутність протягом 2016-2018 років фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року №5- рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

З огляду на викладене, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у відповідача обов`язку щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивачу.

При цьому, доводи відповідача про відсутність механізму виплати індексації у поточному році за минулі періоди, а також значне збільшення грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не можуть позбавляти позивача права на отримання належних йому сум невиплаченого доходу.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом відновлення порушеного права позивача, який здатний ефективно нівелювати негативні наслідки допущеної відповідачем неправомірної бездіяльності, - є зобов`язання КЕВ нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, оскільки здійснення відповідних нарахувань та визначення конкретної суми індексації грошового забезпечення відносяться до дискреційних повноважень відповідача, у зв`язку із чим суд не може перебирати на себе такі функції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Запорожан Д.В.