Справа № 340/2135/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/2135/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 р. в адміністративній справі №340/2135/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування повідомлень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просив:

визнати противоправним та скасувати повідомлення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 07.08.2019 р. №8883 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання;

визнати противоправним та скасувати повідомлення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 07.08.2019 р. №8884 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання;

зобов`язати управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом, в тому числі:

- прийняти до примусового виконання:

- виконавчий лист від 21 березня 2019 року номер *312*974218*1*2*, виданий Кіровоградським окружним адміністративним судом 21 березня 2019 року по адміністративній справі від 18 травня 2018 року №П/811/2284/17 про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1920 грн., а також судові витрати, пов`язані з прибуттям до суду, у розмірі 1086,02 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області ();

- виконавчий лист від 21 березня 2019 року номер *312*974210*1*2*, виданий Кіровоградським окружним адміністративним судом 21 березня 2019 року по адміністративній справі від 18 травня 2018 року №П/811/2284/17 про стягнення з Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Святомиколаївська, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 19.04.2016 р. по 18.04.2018 р. в розмірі 79260 грн.;

- ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року по справі №П/811/2284/17 про заміну сторони виконавчого провадження.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засідання, яке відбувалось в режимі відеоконференції позивач підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Відповідачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу, згідно якого відповідач вважає доводи заявника апеляційної скарги необґрунтованими.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року по справі №П/811/2284/17 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області. Визнано протиправною бездіяльність Світловодської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо не встановлення ОСОБА_1 надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий, березень, квітень 2016 року. Зобов`язано Олександрійську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за лютий, березень, квітень 2016 року у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років (а.с.15-18).

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року стягнуто з Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 19.04.2016 року по 18.04.2018 року в розмірі 79 260 грн. та стягнуто судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1920 грн., а також судові витрати, пов`язані з прибуттям до суду, у розмірі 1086,02 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області () (а.с.19-22).

Судові рішення набрали законної сили 20.12.2018 року.

Кіровоградським окружним адміністративним судом на підставі додаткового рішення від 18.05.2018 по справі №П/811/2284/17, 21.03.2019 р. видано два виконавчих листа:

- про стягнення з Олександрійської ОДП ГУ ДФС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 19.04.2016 року по 18.04.2018 року в розмірі 79 260 грн.;

- про стягнення з Олександрійської ОДП ГУ ДФС у Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 1920 грн., а також судові витрати, пов`язаних з прибуттям до суду, у розмірі 1086,02 грн. (а.с.24-25).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі №П/811/2284/17 замінено боржника у виконавчих листах, виданих 21.03.2019 року Кіровоградським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №П/811/2284/17, а саме, Олександрійську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області () її правонаступником - Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області () (а.с.27-28).

06 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із заявами від 03.08.2019 р. про примусове виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 р. №П/811/2284/17 на підставі яких видано виконавчі листи 21.03.2019 року (а.с.29-33).

07 серпня 2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшевим Б.В. прийнято рішення та сформовані повідомлення №8883, №8884 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. При цьому підставою для повернення без виконання виконавчих листів у справі №П/811/2284/17 зазначено, що відповідні виконавчі документи підлягають виконанню Головним управлінням Державної казначейської служби України у Кіровоградській області (а.с.35-38).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, відповідають вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, а тому не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу спірні правовідносини врегульовано Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

Так, відповідно до ст. 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені статтею 18 Закону №1404-VІІІ , згідно якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.4 Закону №1404-VІІІ встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

При цьому нормами ч.2 ст.6 Закону №1404-VІІІ визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частинами 1, 2 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

В розумінні п. 2 Порядку №845 боржниками є - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з п.3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку №845 передбачено, що органи Казначейства забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання; вживають заходів до виконання виконавчих документів; розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Тобто, ключовим моментом є те, що обов`язок виконання рішень судів про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників покладається виключно на органи Казначейства.

Згідно з п.24 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

При цьому перелік документів, які подає стягувач до органів Казначейства перелічено у п. 6 Порядку №845.

Виконавчі документи пред`являються до виконання у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів з урахуванням викладеного доходить висновку, що вищенаведеними нормами Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, положеннями Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845 визначено єдиний механізм виконання рішень про стягнення коштів з органів державної влади органами казначейства.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта стосовно того, що УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, повертаючи виконавчі документи стягувачу без прийняття до виконання мав дотримуватись приписів ст. 37 Закону № 1404-VIII, згідно якої передбачені підстави повернення виконавчих документів стягувачу.

Так, відповідачем повернуто виконавчий документ стягувачу саме на підставі ч.2 ст. 6 Закону № 1404-VIII, з тих підстав, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому відповідачем не було відкрито виконавче провадження за наявності у Законі № 1404-VIII прямої заборони щодо виконання таких рішень органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, а тому підстави для застосування ст. 37 Закону № 1404-VIII та п. 7 Порядку № 845 відсутні.

Колегія судів розцінює критично доводи апелянта стосовно подання відзиву на позовну заяву неповноважним представником під час розгляду справи судом першої інстанції з посиланням на те, що відзив подано фізичною особою ОСОБА_2 без надання наказу або договору цивільно-правового характеру на підтвердження повноважень останнього, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 55 КАС України визначено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

При цьому приписами п.1 ч.1 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що відзив підписано держаним виконавцем ВДВР УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Улюшевим Б.В., на підтвердження повноважень якого до відзиву надана копія довіреності від 15.07.2019 року, що засвідчена належним чином, та якою довіритель уповноважує держаного виконавця ВДВР УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Улюшева Б.В. бути його представником із зазначенням відповідних прав останнього.

Отже, доводи апелянта стосовно порушення судом норм матеріального та процесуального права спростовуються вищенаведеними приписами законодавства та фактичними матеріалами справи. Оскільки спірні правовідносини чітко врегульовано нормами національного законодавства, які не суперечать одна одній, позивач безпідставно вважає ці норми такими, що не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Таким чином, наведені вище обставини дають підстави вважати, що оскаржуванні рішення відповідача жодним чином не перешкоджають реалізації прав позивача, пов`язаних з виконанням судового рішення, оскільки не становлять перешкод для звернення позивача до відповідного органу казначейської служби в порядку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Згідно статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 287, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 р. в адміністративній справі №340/2135/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко