Справа № 1.380.2019.004689
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004689
У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду

04 грудня 2019 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Колодій О.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гринихи Х.А.,

представника третьої особи Кудрань М.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління транспорту Департаменту Житлового господарства та Інфраструктури Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління транспорту Департаменту Житлового господарства та Інфраструктури Львівської міської ради, в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про виконання листа Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», зареєстрованого в системі електронного документообігу «Електронна система управління документами та записами для Львівської міської ради» на платформі «Альфреско» під номером 4-2512-77, щодо погодження станом на 15.02.2019 документів під назвами «Зміни до штатного розпису працівників Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» та «Структурна схема ЛКП «Львівелектротранс», що передбачають скорочення посади начальника юридичного відділу даного підприємства з 01.05.2019.

Підставою позову є протиправність, на думку позивача, погодження відповідачем станом на 15.02.2019 документів під назвами "Зміни до штатного розпису працівників Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" та "Структурна схема ЛКП "Львівелектротранс", що передбачають скорочення посади начальника юридичного відділу даного підприємства з 01.05.2019.

Ухвалою судді від 18.09.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 18.09.2019 виконав, подавши, серед іншого, заяву про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 15.10.2019 суддя відкрила загальне позовне провадження у справі; питання щодо визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку суддя вирішила розглянути у підготовчому судовому засіданні за участю сторін.

У підготовчому судовому засіданні позивач подану заяву підтримав, просив таку задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи у судовому засіданні проти визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку заперечили.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного.

Строки звернення до адміністративного суду із позовом регламентовано статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду - статтею 123 КАС України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує погодження відповідачем станом на 15.02.2019 документів під назвами «Зміни до штатного розпису працівників Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» та «Структурна схема ЛКП «Львівелектротранс», що передбачають скорочення посади начальника юридичного відділу даного підприємства з 01.05.2019.

З долучених до матеріалів справи документів судом встановлено, що 26.02.2019 наказом ЛКП ЛЕТ № 58 "Про попередження про скорочення штату та переведення працівників" проведено скорочення штатної одиниці - посади начальника юридичного відділу з 01.05.2019; переведено працівників, які займали посади юрисконсульта 1 категорії юридичного відділу у кількості 3 одиниці, у службу безпеки підприємства на посади юрисконсульта 1 категорії згідно нового штатного розпису; доручено начальнику відділу кадрів попередити начальника юридичного відділу ОСОБА_1 про скорочення його посади.

Тією ж самою датою 26.02.2019 директором ЛКП ЛЕТ Кокошком В.М. підписано Попередження Начальника юридичного відділу ЛКП "Львівелектротранс" ОСОБА_1 09/329, в якому йдеться про скорочення посади начальника юридичного відділу.

У мотивувальній частині вказаного вище наказу ЛКП "Львівелектротранс" від 26.02.2019 № 58 зазначено, що він прийнятий у відповідності до затвердженого штатного розпису та структури підприємства, що вступають у дію з 01.05.2019.

З наведеного вбачається, що про існування затвердженого штатного розпису та структури підприємства, які передбачають скорочення штатної одиниці - посади начальника юридичного відділу ЛКП "Львівелектротранс", яку на той час займав позивач, останній мав можливість дізнатись з Попередження Начальника юридичного відділу ЛКП "Львівелектротранс" ОСОБА_1 09/329 від 26.02.2019.

Втім, позовна заява подана позивачем до суду 13.09.2019, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду. При цьому, позивач стверджує, що дізнався про порушення своїх прав зі сторони відповідача, які є предметом оскарження у цьому позові, тоді, коли ознайомився із відповіддю відповідача від 25.03.2019 № 2503-587 на адвокатський запит свого представника адвоката Кобка Т.В., а також із доданими до даної відповіді копіями спірних документів.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Вирішуючи питання про можливість поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до суду, судом враховано, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено ст. 55 Конституції України.

Так, право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач обґрунтовує тим, що для належного обґрунтування своєї публічно-правової вимоги він був змушений отримати докази допущення порушень відповідачем вимог нормативно-правових актів при прийнятті ним оскаржуваного рішення, зокрема діючого порядку легітимізації штатних розписів комунальних підприємств, що прописаний в Інструкції з діловодства у Львівській міській раді та її виконавчих органах, установах, організаціях, комунальних підприємствах, затвердженої рішенням виконкому ЛМР від 21.01.2011 № 35, в частині п. 4.9.10 даної Інструкції й додатку 12 до даної Інструкції. Стверджує, що не маючи копій документів, які були об`єктом вчинення оскаржуваного рішення, дійти висновку про порушення вказаних вище норм, а відповідно усвідомити необхідність захисту свого публічно-правового інтересу шляхом звернення до адміністративного суду й подання адміністративного позову було неможливо.

Суд приймає покликання позивача, що він не очікував порушення його прав і інтересів зі сторони власне відповідача, оскільки не міг передбачити того, що відповідач, як виконавчий орган Львівської міської ради, який покликаний чітко дотримуватись вимог законодавства у сфері своєї компетенції, ці вимоги порушить й вони негативно впливатимуть на інтереси позивача.

Таким чином, обґрунтований сумнів щодо дотримання відповідачем чинного законодавства при вчиненні оскаржуваного рішення, а відтак і підстава припускати, що відбулось порушення прав і законних інтересів позивача зі сторони відповідача, виникли лише при наявності відповідних доказів, збирання яких зайняло у позивача тривалий час, що і зумовило пропущення встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України строку звернення до суду.

Суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню позивачу його процесуального права на звернення до суду, у відповідності до ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" враховує судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції", "Ільхан проти Туреччини", "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" тощо).

Також, у рішеннях від 13.01.2000 (справа "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії") та від 28.10.1998 (справа "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії") Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, а також з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, суд вважає за доцільне визнати поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256, 294 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління транспорту Департаменту Житлового господарства та Інфраструктури Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про визнання протиправним та скасування рішення та поновити строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо не оскаржується, заперечення щодо строку звернення до суду може бути викладено в апеляційній скарзі на рішення у даній справі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 09.12.2019.

Суддя Сидор Н.Т.