Справа № 520/6634/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 р. Справа № 520/6634/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного комітету телебачення і радіомовлення України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 (суддя Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 06.09.19) по справі № 520/6634/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державного комітету телебачення і радіомовлення України

про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Державного комітету телебачення і радіомовлення України №13 від 14.06.2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 13 від 14.06.2019 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник відповідача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 10 червня 2019 року уповноваженою особою Державного комітету телебачення і радіомовлення України було складено у відношенні ФО-П ОСОБА_1 (надалі за текстом Позивач) протокол № 14 про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

На підставі вказаного протоколу Державним Комітетом телебачення і радіомовлення України (надалі за текстом Відповідач) у відношенні позивача було прийняте рішення від 14 червня 2019 року про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 41730,00 грн. за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

Позивач не погодився із таким рішенням відповідача та оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до частин 1-3 статті 28-1 Закону України "Про видавничу справу" видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, забезпечує реалізацію цього Закону шляхом видачі (відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, на митну територію України (далі - дозвіл).

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до законів України "Про адміністративні послуги", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з частинами 22, 23 статті 28-1 Закону України "Про видавничу справу" розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, тягне за собою застосування до розповсюджувачів такої продукції адміністративно-господарських санкцій у формі накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожен випадок такого розповсюдження, вчиненого вперше, та у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат за кожен наступний випадок такого розповсюдження.

Рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною двадцять першою цієї статті, приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. Мотиви та обґрунтування щодо визначення розміру адміністративно-господарського штрафу мають міститися в рішенні про накладення штрафу.

Згідно з п.п. 2-4, 9 Порядку накладення Державним комітетом телебачення і радіомовлення України адміністративно-господарських штрафів, затвердженого Наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України 17.10.2017 № 384, адміністративно-господарські санкції у формі накладення адміністративно-господарського штрафу (далі - штраф) за порушення вимог статті 28-1 Закону застосовуються Держкомтелерадіо до розповсюджувачів видавничої продукції за вчинення порушень, передбачених частиною двадцять першою статті 28-1 Закону.

Рішення про накладення штрафу приймаються уповноваженими посадовими особами Держкомтелерадіо в межах, визначених статтею 28-1 Закону, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. У таких зверненнях можуть міститься докази щодо розповсюдження видавничої продукції без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону.

Підставою для накладення штрафу є протокол про накладення адміністративно- господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону (даті - протокол про накладення адміністративно-господарського штрафу) (додаток 1), який складається за місцем вчинення порушення.

Уповноважена посадова особа Держкомтелерадіо передає матеріали справи посадовій особі Держкомтелерадіо, яка уповноважена приймати рішення про накладення штрафів за порушення вимог законодавства щодо розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону (далі - посадова особа), не пізніше 5 робочих днів з дня складання протоколу про накладення адміністративно-господарського штрафу та додатків до нього.

Так, колегією суддів встановлено, що на адресу Державного комітету телебачення та радіомовлення України надійшла заява ОСОБА_2 , в якій остання зазначає, що 16.04.2019 року нею було придбано на сайті інтернет магазину Bizlit книгу "Стресс как внутренняя игра. Как преодолеть жизненные трудности и реализовать свой потенциал" автора Тімоті Голві, видавництво Манн, Іванов та Фербер, Москва, 2019, ISBN 978-5-00117-707-4.

На підтвердження вказаної обставини заявницею надано копію обкладинки книги, копію знімка екрану з посиланням на сторінку інтернет-магазину Bizlit, квитанцію від 18.04.2019 року та експрес накладну "Нової пошти" №4139 від 18.04.2019 року. Отримувачем коштів та відправником вказаної продукції зазначено ФОП ОСОБА_1 .

У зв`язку із викладеним ОСОБА_2 просить провести перевірку вказаного інтернет-магазину та ФОП ОСОБА_1 та у разі відсутності дозволу на розповсюдження продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, притягнути винних осіб до відповідальності, передбаченої статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

На підставі викладеного відповідачем 10.06.2019 року було складено у відношенні ФОП ОСОБА_1 протокол №14 про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу", копію якого він отримав.

При цьому, із вказаного протоколу вбачається, що позивач відмовився від надання будь-яких пояснень з приводу виявлених щодо нього порушень законодавства, а також не заперечив факту продажу ним вказаної вище продукції без відповідного дозволу та не надав жодних пояснень на спростування наданої громадянкою ОСОБА_2 інформації.

У подальшому позивачем також не було надано на адресу відповідача пояснень щодо виявленого у відношенні нього порушення вимог законодавства.

На підставі встановлених обставин відповідачем щодо позивача було прийняте рішення від 14 червня 2019 року про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 41730,00 грн. за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

Таким чином, підсумовуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що на момент прийняття оскаржуваного рішення у відповідача не було підстав вважати, що позивачем порушення вимог статті 28-1 Закону України "Про видавничу справу" не вчинялось, оскільки громадянкою ОСОБА_2 було надано достатньо доказів на підтвердження придбання книги "Стресс как внутренняя игра. Как преодолеть жизненные трудности и реализовать свой потенциал" автора Тімоті Голві, видавництво Манн, Іванов та Фербер, Москва, 2019, ISBN 978-5-00117-707-4 у ФОП ОСОБА_1 , а позивачем, натомість, жодним чином не було спростовано вказаного факту.

Письмові пояснення, надані позивачем до суду першої інстанції, відповідно до яких він зазначає, що продав громадянці ОСОБА_2 іншу книгу, а саме: "Між треба та хочу. Знайди і плекай свою пристрасть" також не спростовують факт продажу їй книги "Стресс как внутренняя игра. Как преодолеть жизненные трудности и реализовать свой потенциал", оскільки на підтвердження вказаної позивачем обставини не надано жодного належного та допустимого доказу.

Надана позивачем видаткова накладна №174 від 04.04.2019 року, виписана ФОП ОСОБА_3 на адресу позивача, в якій відсутня у переліку книг книга "Стресс как внутренняя игра. Как преодолеть жизненные трудности и реализовать свой потенциал" також не може вважатися доказом відсутності у продажу позивача даної книги, оcкільки з однієї окремо взятої накладної не можна встановити весь асортимент товарів, які продаються позивачем.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного комітету телебачення і радіомовлення України - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/6634/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 10.12.19 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Бершова Г.Є. 09.12.2019 року у відрядженні.