Справа № 522/3205/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №522/3205/19
Провадження №2-а/522/275/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 4-ї роти 4-го батальйону ДПП в Одеській області лейтенанта поліції Бурлаки Ігоря Олексійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.02.2019 року звернувся до суду з позовом, який було уточнено 25.03.2019 року, до лейтенанта поліції 4-ї роти 4-го батальйону ДПП в Одеській області лейтенанта поліції Бурлаки Ігоря Олексійовича про скасування постанови, в якому позивач просить суд скасувати Постанову серії НК №534293 від 30.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування позову вказано, що 30.01.2019 року він рухався за межами населеного пункту в районі 401 км а/д М-05 Одеса-Київ на автомобілі Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівником поліції, який повідомив його, що ним порушено ПДР, а саме перевищено швидкість руху у зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» на 49 км/год. Зазначене порушення було зафіксовано за допомогою технічного пристрою TruCAM №ТС000790, після чого інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Бурлакою І.О.. було винесено постанову серії НК №534293 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Між тим із вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною. Посилався на те, правил дорожнього руху не порушував, знак обмеження швидкості руху, який встановлений за межами населеного пункту, обов`язково повинен бути встановлений разом з відповідним попереджувальним знаком на відстані від 150 до 300 м від початку небезпечної дороги, проте ці вимоги нормативних актів в сфері дорожнього руху дотримано не було. Також відповідач при розгляді справи не надав можливості позивачеві скористуватися правовою допомогою, або іншого фахівця в галузі права. Позивач зазначив, що відповідно до п.8 вказаної постанови, в постанові не наведено жодного доказу вини Позивача у скоєнні правопорушення, в тому числі не зазначено Відомостей про фіксування події. Незважаючи на зазначення в постанові про застосування приладу вимірювання швидкості TruCAM №ТС000790, показання цього приладу не можуть бути використані для доказування факту скоєння адміністративного правопорушення, оскільки вони не є додатками до відповідної постанови. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ст.279 КУпАП. Позивач вважає, що протокол складено з порушеннями діючого законодавства, без з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим вимушений був звернутися до суду з зазначеним позовом.

Також в позовній заяві ОСОБА_1 просив поновити йому строку на подання даного позову про оскарження постанови.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Шкамерду К.С.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з вищевказаним позовом та відкрито провадження у вказаній справі.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

15.07.2019 року на адресу суду від Управлінням патрульної поліції у Одеській області ДПП надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що 30.01.2019 року на 401 км а/д Київ-Одеса під час патрулювання поліцейськими за допомогою лазерного вимірювача швидкості TryCam LTI 20/20 №ТС000790 було виявлено порушення ПДР водієм транспортного засобу Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 99 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год, при цьому перевищуючи встановлення обмеження швидкості на 44 км/год, чим порушив д.з.3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (максимально дозволена швидкість 50 км/год), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За дане правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ним вимог ч.1 ст.122 КУпАП. Проте позивачем в обґрунтування свого позову не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували факт перевищення ним швидкості руху. Дорожні знаки були розташовані незадовго до місця зупинки позивача, що підтверджується відеозаписом а також фото-, відео- матеріалами наданими стороною відповідачів (файли «дорожні знаки 1.41 та 1.32» та «відеозображення дорожніх знаків») та встановлювали обмеження швидкості руху спочатку 70 км/год, а потім 50 км/год. Разом із дорожніми знаками 3.29 (обмеження швидкості в 70 км/год, а потім 50 км/год) були застосовані й дорожні знаки 1.41 «Місце (ділянка) концентрації дорожньо-транспортних пригод» з табличками 7.2.1 та 7.21.3, а також дорожній знак 1.32 «Пішохідний перехід», які попереджали про характер небезпеки та наближення до певного об`єкта (пішохідного переходу). Дані обмеження швидкості запровадженні для безпеки пішоходів та попередження й зменшення кількості дорожньо-транспортних пригод пов`язаних з наїздами на людей, що перетинають дорогу по пішохідному переходу, безпосередньо перед яким і було зафіксовано перевищення швидкості автомобілем позивача. Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження факту розміщення д.з.3.29 з порушенням вимог ПДР та вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Доводи позивача щодо необхідності скасування постанови є безпідставними, необґрунтованими, вважає, що позивач надавши позов, намагається уникнути встановленої законом відповідальності, у зв`язку з чим, просив суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити. Також до письмових пояснень УПП в Одеській області ДПП було долучено диск з фотоматеріалами даної події.

На підставі наказу від 16 вересня 2019 року № 50-ос/с Голови суду ОСОБА_2 . М. про відрахування зі штату Приморського районного суду м. Одеси судді Шкамерди К ОСОБА_3 С. у зв`язку із закінченням терміну відрядження, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, та на підставі службової записки помічника та секретаря судового засідання судді Шкамерди К. С. Іванової О. І. та Довгань Ж. А. здійснено перерозподіл справи.

Матеріали справи надійшли до провадження судді Домусчі Л.В..

Ухвалою суду від 29.10.2019 року справу прийнято у провадження та ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.11.2019 року.

У судове засідання призначене на 27.11.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю.

У судове засідання відповідач та представник третьої особи Управлінням патрульної поліції в Одеській області ДПП не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з цим датою складання повного тексту рішення є 02.12.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.01.2019 року ОСОБА_4 інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Бурлака І.О. за постановою серія НК №534293 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

У постанові серії НК №534293 зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , 30.01.2019 року о 10.48 год. в Одеській області, М-05 401 км, рухався зі швидкістю 99 км/год в зоні дії д.з. «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км.год, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалась TryCam ТС000790.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки,дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору, швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Розділами 8, 33 Правил дорожнього руху встановлені, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п.8.1).

Дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки; б) знаки пріоритету; в) заборонні знаки; г) наказові знаки; ґ) інформаційно-вказівні знаки;д) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені (п.8.4).

Дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Разом із дорожніми знаками 3.29 (обмеження швидкості в 70 км/год, а потім 50 км/год) були застосовані й дорожні знаки 1.41 «Місце (ділянка) концентрації дорожньо-транспортних пригод» з табличками 7.2.1 та 7.21.3, а також дорожній знак 1.32 «Пішохідний перехід», які попереджали про характер небезпеки та наближення до певного об`єкта (пішохідного переходу).

З матеріалів справи вбачається, що перевищення швидкості позивачем було зафіксоване на автодорозі М-05 Одеса-Київ 401 км.

В подальшому, даний транспортний засіб, був зупинений на вимогу інспектора патрульної поліції для з`ясування причин порушення ним Правил дорожнього руху.

Положенням ч.1 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що для встановлення факту перевищення швидкості необхідно належним чином підтвердити порушення вимог ПДР, а саме, порушення позивачем дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і зміст ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Мінюсті України 10.11.2015 року №1408/27853 із змінами та доповненнями нас розгляду справи (далі Інструкція №1395) зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції №1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у ній відсутня інформація про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення ст.283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2019 року серії ДП18 №159679 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові №428/2769/17 від 24.01.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та як наслідок, правомірності прийняття оскаржуваної постанови, наслідком чого є її скасування.

Крім того, позивач також вказав на те, що відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.ст.271, 279 КУпАП.

Так, згідно вимог ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ст.271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до п.1 ст.279 КУпАП. розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Між тим, суд вбачає, що позивачем не викладені обставини і не зазначені докази з приводу того, в чому полягає позбавлення відповідачем його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.ст.268 та 271 КУпАП. Крім того позивач є адвокатом тобто є фахівцем у галузі права.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 є частково обґрунтованим та оскаржувана постанова підлягає скасуванню та відмовляє у задоволенні іншої частини адміністративного позову заявленого у зв`язку з недотримання відповідачем процедури.

У відповідності до ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, у разі задоволення позову суд, серед іншого, може прийняти рішення про визнання протиправними та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме з підстав недоведеності вини ОСОБА_1 .

Крім того, позивач просить провадження по адміністративній справі у відношенні нього закрити.

Враховуючи положення п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 у частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №534293 від 30.01.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 30, 33, ст.122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до лейтенанта поліції 4-ї роти 4-го батальйону ДПП в Одеській області лейтенанта поліції Бурлаки Ігоря Олексійовича (місцезнаходження: м.Одеса, вул.Ак.Корольова, 5), третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м.Одеса, вул.Ак.Корольова, 5), про скасування постанови про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК №534293 у справі про адміністративне правопорушення від 30.01.2019 року, винесену поліцейським 4-ї роти 4-го батальйону ДПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Бурлакою Ігорем Олексійовичем, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №534293 від 30.01.2019 року.

У частині позову ОСОБА_1 з підстав щодо порушення процедури складання постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м.Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2019 року.

Суддя: Домусчі Л.В.