Справа № 653/2985/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 653/2985/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року, прийняте у складі суду судді Берлімової Ю.Г.в місті Генічеськ по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок Олександра Івановича, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про оскарження постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок О.І. (далі Відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі Відповідач 2), в якому просила суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 331-ДК/0229По/08/01/-19 від 12 серпня 2019 року, винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенком О.І. та закрити провадження по справі.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» на законних підставах володіє та користується земельною ділянкою, наданою радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» у постійне користування відповідно до рішення Виконавчого комітету Генічеської районної Ради народних депутатів, що посвідчено державним актом, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 192 і право постійного користування такою належить ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ». З урахуванням вказаного, можливо дійти висновку про відсутність самовільного зайняття Позивачем земельної ділянки, раніше наданої радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» і, відповідно, відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вважається обставиною, на підставі якої провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Крім того, скаржник зазначає, що ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» з часу реорганізації ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» користується землями, які визначені Державним актом на право користування землею, виданим радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 192. Натомість невідомо, про які земельні ділянки площею 265 га зазначає відповідач ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.08.2019 року та в оскаржуваній постанові. При істотній різниці площ, земельні ділянки за протоколом (265га) не можуть вважатися землями, які раніше перебували в користуванні радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ», оскільки Державним актом на право користування землею № 192 підтверджується право постійного користування землями площею 571,4 га. У матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, що земельні ділянки площею 265 га входять до складу земель, наданих радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» у постійне користування відповідно до рішення Виконавчого комітету Генічеської районної Ради народних депутатів 1985 року. Немає ні план-схеми, ні кадастрових номерів, що могли б ідентифікувати самовільно зайняті ділянки на місцевості. Також, відсутні належні і допустимі докази, що саме ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ», а не якісь інші особи зайняли вказані у протоколі земельні ділянки площею 265 га. Суд першої інстанції в порушення процесуального закону взагалі не досліджував цих обставин.

Також апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції положення ст. 244 КУпАП, що призвело до неправильного вирішення даної справи, оскільки функції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, виконує Держгеокадастр, а тому при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, державний інспектор Лабенок О.І. нібито діяв в межах повноважень, суперечить вимогам ст. 244 КУпАП. Відтак, суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 244 КУпАП, що призвело до неправильного вирішення даної справи.

До того ж, скаржник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 02.08.2019 року № 331-ДК/0227П/07/01/-19 не може вважатися належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складений з порушенням законодавчих приписів, відтак розгляд даної адміністративної справи лише на його підставі, слід вважати таким, що суперечить приписам ст. 7 КУпАП, згідно з якими провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 29 липня 2019 № 331-ДК державним інспекторам у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області доручено проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо самовільного зайняття земельних ділянок в адміністративно-територіальних межах Новоолексіївської селищної ради, Генічеського району, Херсонської області.

В даному випадку об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель шляхом проведення вищевказаної перевірки були земельні ділянки в адміністративно-територіальних межах Новоолексіївської селищної ради, Генічеського району, Херсонської області, а не суб`єкт господарювання.

За результатами проведеної перевірки складено Акт обстеження земельної ділянки від 31 липня 2019 року за № 311-ДК/249/АО/10/01/-19 та Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 31 липня 2019 року за № 311-ДК/626/АП/09/01/-19.

Перевіркою було встановлено, що земельні ділянки державної власності, сільськогосподарського призначення, площею 265,00 га, які розташовані за межами смт. Новоолексіївка, Генічеського району, Херсонської області, що раніше перебували у користуванні у радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ», використовуються ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» в особі директора Клименко Л.В. без належних на це правовстановлюючих документів, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Факт того, що ОСОБА_1 являється керівником вказаного підприємства підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, сформованої 29 січня 2014 року та в цілому визнається сторонами.

Розрахунком розміру шкоди за № 331-ДК/0138ШК/11/01/-19, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, спричиненого ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» в особі директора Клименко Л.В., розробленого Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок О.І., встановлена сума заподіяної шкоди в сумі 439 178,67 грн.

02 серпня 2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок О.І. складено протокол про адміністративне правопорушення № 331-ДК/0227П/07/01/-19, за змістом якого 31 липня 2019 директором ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» Клименко Л.В. вчинено самовільне зайняття земельних ділянок, адміністративна відповідальність за що передбачена ст. 53-1 КУпАП та п. б ч. 1 ст. 211 ЗК України.

12 серпня 2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок О.І. винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 12.08.2019 року № 311-ДК/0229По/08/01/-19, оскільки при розгляді справи було зроблено висновок, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено статтею 197-1 Кримінального кодексу України, що передбачено ст. 253 КУпАП.

Не погодившись з діями Відповідача-1 щодо проведення перевірки, здійснення розрахунку та прийняттям постанови, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні перевірки Відповідач діяв у відповідності до вимог Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який регулює порядок призначення та проведення перевірок з контролю за використанням земель. Також, суд зазначив, що виявлені під час перевірки порушення земельного законодавства у вигляді самовільного зайняття ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» земельних ділянок свідчать про правомірність та обґрунтованість прийняття Відповідачем-1 постанови.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; - державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; - моніторинг родючості ґрунтів земель сільськогосподарського призначення та агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення проводить центральний орган виконавчої влади з питань аграрної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 року № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 05.08.2016 року, внесено зміни до Положення про Держгеокадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15, і визначено, що Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції з контролю за охороною та використанням земель на території Херсонській області виступає Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, оскільки останнє є структурним підрозділом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності (Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру), який забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

За приписами ч. 1 ст. 15-2 Земельного кодексу України і п. а ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України і а встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері використання та охорони земель встановлені статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України, давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель; складати акти перевірки чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Законодавець чітко визначив повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, яким є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Отже, здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства стосовно земельних ділянок державної форми власності, сільськогосподарського призначення, площею 265,00 га, які розташовані за межами смт. Новоолексіївка, Генічеського району, Херсонської області, що раніше перебували у користуванні у радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ», використовуються ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» в особі директора Клименко Л.В., чітко відповідають вимогам чинного законодавства щодо повноважень Відповідача-1 на проведення подібного роду заходів.

Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» останній визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

За приписами ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Положеннями ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації- з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України (ст. 4 «Про державний контроль за використанням та охороною земель»).

За таких обставин, дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не розповсюджується на спірні правовідносини.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі № 826/11708/17.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку стосовно наявності у Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок О.І. повноважень щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ст. 53-1 КУпАП.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи Позивача про протиправність дій Відповідача-1 щодо призначення та проведення перевірки є необґрунтованими, відтак не можуть визнаватись протиправними і документи, що складені за наслідками проведеної відповідної перевірки.

Щодо самовільного зайняття Позивачем земельних ділянок, раніше наданих радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» і, відповідно, відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у 1985 році Виконавчим комітетом Генічеської районної Ради народних депутатів видано радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» Генічеського району Херсонської області УРСР Державний Акт на право користування землею на правах безстрокового і безоплатного користування 571,4 гектарів землі для ведення сільського господарства серії Б № 065814, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 192. Зазначений Актом за радгоспом «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» було закріплено у безстрокове та безоплатне користування 571,4 га землі в межах згідно з планом землекористування.

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України у Херсонській області від 14.10.1996 року за № 1190 припинено діяльність радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» шляхом його перетворення у Відкрите акціонерне товариство «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ».

На підставі Акту приймання-передачі державного майна від 08.10.1997 року № 254 регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області передано ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» майно цілісного майнового комплексу радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ».

Пунктом 3.3. Статуту - ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» є правонаступником радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ».

Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» (протокол №1 від 15.10.2010 року) припинено діяльність останнього шляхом реорганізації (перетворення) у Товариство з додатковою відповідальністю «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ».

Відповідно до відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відкрите акціонерне товариство «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» припинено 02.11.2012 року (номер запису 5000842).

Згідно з передавальним актом від 04.01.2011 року, затвердженим загальними зборами акціонерів ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» (протокол № 2 від 04.01.2011 року), ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» передано усе майно, права та обов`язки ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ».

Пунктом 2.3. Статуту підприємства, ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» є правонаступником ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ».

Таким чином, ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» стало правонаступником усіх прав і обов`язків державного підприємства радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ».

На підставі розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації від 21.11.2003 року за № 553/03 визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право користування землею серії Б № 065814, виданий на підставі рішення Генічеської районної ради народних депутатів радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» для ведення сільського господарства, а також надано дозвіл ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» на розробку технічної документації зі складання договору довгострокової оренди землі.

Отже, на момент видачі радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» Державного Акту на право користування землею на правах безстрокового і безоплатного користування 571,4 гектарів землі для ведення сільського господарства серії Б № 065814, тобто станом на 1985 рік, діяв Земельний кодекс Української РСР в редакції 1970 року.

За приписами ст.ст. 13, 15 Земельного кодексу Української РСР в редакції 1970 року визначено, що земля надається в користування, у т.ч. радгоспам. Земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку. Земля, яку займають колгоспи, закріплюється за ними в безстрокове користування.

Як вже зазначалося, наказом регіонального відділення Фонду державного майна України у Херсонській області від 14.10.1996 року за №1190 припинено діяльність радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ» шляхом його перетворення у ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ». В процесі перетворення 08.10.1997 року регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області передано ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» майно цілісного майнового комплексу радгоспу «НОВООЛЕКСІЇВСЬКИЙ».

За змістом ст. 1 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» (в редакції чинній на момент складання передавального акту) визначено, що приватизація майна державних підприємств України - це відчуження майна, що перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній власності, на користь фізичних та недержавних юридичних осіб.

Дія Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» не поширюється на приватизацію об`єктів державного земельного фонду (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств»).

Наказом Фонду державного майна України від 09.08.1996 року за № 903 затверджено Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі орендних підприємств, відповідно до п. 4 якого об`єктом приватизації майна радгоспів є їх цілісні майнові комплекси. До складу цілісних майнових комплексів не входять державний житловий фонд, інші об`єкти, що не підлягають приватизації відповідно до умов приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, визначених Законом України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі».

Положеннями ст. 1 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» встановлено, що приватизація майна в агропромисловому комплексі здійснюється відповідно до законодавства України з питань приватизації з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» передбачено спосіб приватизації майна, відповідно до якого приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом їх перетворення у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства за рішенням загальних зборів.

Враховуючи вищевказане, земельна ділянка площею 571,4 га, яка була закріплена за радгоспом «Новоолексіївське» у безстрокове і безоплатне користування в межах згідно з планом землекористування, не входила в цілісний майновий комплекс, який був об`єктом приватизації.

Вказані обставини були також встановлені постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18 листопада 2019 року по справі № 923/364/19, яка набрала законної сили.

Згідно вимог ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, посилання скаржника на те, що земельні ділянки, площею 571,4 га, які були закріплені за радгоспом «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» у безстрокове і безоплатне користування в межах згідно з планом землекористування, входили в цілісний майновий комплекс, який був об`єктом приватизації колегія суддів оцінює критично та до уваги не приймає.

Щодо наявності у Позивача права користування спірними земельними ділянками, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування».

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст. 123 Земельного кодексу України.

За приписами ст. 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 Земельного кодексу України).

З огляду на вищевказане, можливо дійти висновку про те, що діючим законодавством України не передбачено порядку набуття права користування земельною ділянкою, як перехід права постійного користування землею до нової юридичної особи в результаті перетворення.

До того ж, Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою лише посвідчує факт надання такого права конкретній юридичній особі, в той час, як порядок отримання, виникнення та оформлення такого права визначений нормами Земельного кодексу України.

За таких обставин, враховуючи, що спірна земельна ділянка не підлягала приватизації при створенні ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ», відносини щодо передачі прав на земельні ділянки, площею 571,4 га, повинні були бути оформлені ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» у передбаченому Законом порядку, чинного на час виникнення цих правовідносин.

Отже, твердження Позивача про те, що за ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» виникло право користування земельними ділянками державної форми власності, сільськогосподарського призначення, площею 265,00га, які розташовані за межами смт. Новоолексіївка, Генічеського району, Херсонської області, є хибними та не відповідають дійсності, оскільки земельні ділянки не були оформлені за ВАТ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» у встановленому Законом порядку.

Встановлені обставини справи свідчать, що між власником спірних земельних ділянок (орган місцевого самоврядування) та директором ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» не укладались договори про оренду земельних ділянок, органом місцевого самоврядування не приймалось рішень про можливість надання у користування Позивачу земельних ділянок.

Таким чином, Позивач не має законних підстав для використання земельних ділянок та займає їх самовільно.

Щодо доводів Позивача про протиправність постанови про закриття адміністративної справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до норм чинного законодавства України, передбачена адміністративна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки (ст. 53-1 КУпАП), а також кримінальна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику (ст. 197-1 КК України).

В свою чергу, пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Також, абз. 2 ст. 284 КУпАП визначено, що постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при передачі матеріалів на розгляд прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247цього Кодексу.

Якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (ст. 253 КУпАП).

Відповідно до Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.10.2017 року №6, якщо при розгляді справи державний інспектор дійде висновку щодо наявності у порушенні ознак кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (стаття 253 КУпАП). У такому випадку виноситься постанова про закриття справи, яка надсилається до вищезазначених органів разом з матеріалами справи. До органів прокуратури, органів досудового розслідування направляються оригінали документів.

Постанова про закриття справи виноситься на підставі обставин, передбачених статтями 247 і 253 КУпАП.

Аналізуючи зазначені норми права суд апеляційної інстанції зазначає, що в разі якщо під час розгляду справи про адміністративне правопорушення посадова особа дійде висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він зобов`язаний передати матеріали до відповідного органу досудового слідства, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, в порядку визначеному абз. 2 ст. 284 КУпАП, а також. п. 1 ст. 247 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками перевірки державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок О.І. встановлено обставини самовільного зайняття земельних ділянок державної власності, сільськогосподарського призначення, площею 265,00 га, які розташовані за межами смт. Новоолексіївка, Генічеського району, Херсонської області.

Вказані обставини відображені також в протоколі про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові від 12 серпня 2019 року державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок О.І. дійшов висновку, що порушення має ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, наявними є підстави для закриття справи та направлення матеріалів до органу досудового розслідування.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи розрахунку розміру шкоди за № 331-ДК/0138ШК/11/01/-19, державним інспектором розраховано розмір заподіяної шкоди відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, спричиненого ТДВ «НОВООЛЕКСІЇВСЬКЕ» в особі директора ОСОБА_1 , розмір шкоди склав 439 178,67 грн.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що посадовою особою Відповідача-2 не було порушено вимог закону при прийнятті постанови про закриття провадження у справі та передачі справи на розгляд до іншого органу, при цьому зазначена постанова не свідчить про визнання осіб винними у вчиненні кримінального правопорушення, а лише вказує на те, що з урахуванням розміру збитків справа має бути розглянута органами прокуратури чи досудового слідства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Лабенок Олександра Івановича, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про оскарження постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С. Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець