Справа № 160/4369/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року Справа № 160/4369/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представника позивача представника відповідача Беззубкіна С.М. Чепор О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління з питань праці Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-
14 травня 2019р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 позивач) до Управління з питань праці Запорізької міської ради, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами Управління з питань праці Запорізької міської ради на ФОП Барановську Ю.В. №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП/СПТД-ФС від 19 жовтня 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначила, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови, на думку позивача, стали: недопуск інспекторів праці до приміщень об`єкта відвідування, в яких ФОП ОСОБА_1 використовується наймана праця для проведення інспекційного відвідування, повідомлення невстановленої особи щодо наявності трудових відносин із позивачем та інформація нефіскального чеку, який видається споживачам на території ДРК «FLY KIDS» та містив наступні дані «ДРК «Fly Park» АДРЕСА_3, ФОП ОСОБА_1 ». При цьому, позивач стверджує, що вона особисто або її уповноважена особа копію направлення на проведення інспекційного відвідування не отримувала, як і рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на позивача, тому, як наслідок, була позбавлена можливості бути присутньою під час розгляду справи і надати свої пояснення. Крім того, позивач звернула увагу на те, що провадить власну господарську діяльність за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , однак договір суборенди частини приміщення суспільно-розважального центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, був розірваний згідно додаткової угоди, яка передбачала, що останнім днем дії договору слід вважати - 31 жовтня 2017р., в той час як інспекційне відвідування проводилось 12.09.2018р. Також позивач зауважує, що з огляду на перебування під час провадження власної підприємницької діяльності за місцем реєстрації, то була позбавлена права ознайомитись з актом про неможливість проведення інспекційного відвідування й надати свої заперечення і пояснення та взяти участь у розгляді справи про накладення штрафу.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/4369/19 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019р. позовну заяву ФОП ОСОБА_1 було залишено без руху.
На виконання ухвали суду від 17 травня 2019р. позивач виправив вказані недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019р. поновлено ФОП ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/4369/19 за вищезазначеним позовом, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
30 липня 2019р. представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначив, зокрема, що в наказі, на підставі якого призначено відповідне інспекційне відвідування не зазначено на підставі аналізу якої інформації та отриманої з яких джерел даний наказ не був прийнятий. Як зауважив представник, направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 взагалі не пред`являлось та не надавалось, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування і вимогу про надання документів позивач також не отримувала. Крім того, представник позивача стверджує, що відповідачем не було здійснено своєчасного повідомлення позивача щодо розгляду справи про накладення штрафу. Також у відповіді на відзив висловлено позицію ОСОБА_1 , яка полягає у тому, що інформація у спірному чеку не є достовірним, достатнім та належним доказом ведення нею господарської діяльності і використання найманої праці за адресою: АДРЕСА_3 . Також позивач стверджує, що чоловік на ім`я « ОСОБА_3 » та інші особи, які зняті на відеозаписі відповідача їй не знайомі й інспекторами праці при здійсненні відеозапису спроби проведення інспекційного відвідування не було належним чином ідентифіковано осіб, які, на думку відповідача, мають відношення до господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . Окрім того, позивач додатково наголосила, що вона нікого не уповноважувала на представництво своїх інтересів під час проведення будь-яких заходів державного нагляду (контролю). З огляду на викладене, позивач стверджує, що нею або уповноваженою нею особою не здійснювала відповідачу жодних перешкод в проведенні контрольного заходу, у зв`язку з чим у відповідача не було підстав для винесення спірної постанови про накладення на позивача штрафу, тому дану постанову винесено незаконно та її слід скасувати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019р. суд ухвалив задовольнити клопотання представника відповідача та продовжити строк підготовчого провадження по справі №160/4369/19.
14 серпня 2019р. до суду надійшли від Управління з питань праці Запорізької міської ради заперечення, в яких відповідач зазначив, що у Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачено обов`язкове зазначення саме у наказі підстав для проведення заходу державного нагляду (контролю), однак такі підстави мають бути зазначені у направленні, в якому вказано, що підставою для призначення відповідного заходу стали результати аналізу загальнодоступної інформації в мережі Інтернет про використання праці неоформлених працівників та чек, отриманому в приміщенні «FLY KIDS» керівником управління. Крім того, відповідач зауважив, що Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26 квітня 2017р. не передбачено диференціації заходів державного контролю на планові або позапланові. Також відповідач наголосив про неможливість відстеження на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта» направлення позивачу засобами поштового зв`язку Акту про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимоги про надання документів, оскільки такі дані зберігаються не більше шести місяців з моменту їх реєстрації (тобто, здійснення відправлення), що є загальновідомою інформацією та не потребує додаткового доведення. Відповідач вважає, що з огляду на те, що ним забезпечено дотримання вимог законодавства щодо порядку направлення вказаних акта та вимоги за адресою позивача, що вказана в ЄДР, то подальше ненадання ФОП ОСОБА_1 необхідної для проведення інспекційного відвідування інформації, документів, пояснень (в т.ч. й для ознайомлення на письмову та/або усну вимогу інспектора праці) та ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця за адресою: АДРЕСА_3 (ДРК «Fly Park») - свідчить про умисне, свідоме недопущення інспекторів праці до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, що має наслідком відповідальність, передбачену саме абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України. Щодо тверджень позивача про те, що зняті на пристрій відеозапису інспекторами праці особи їй невідомі відповідач зазначив, що такі доводи суперечать фактичним обставинам, встановленим в ході проведення інспекційного відвідування та спростовуються свідченнями відповідних осіб, які зафіксовані на відеозаписі, копію якого ним надано до суду.
22 серпня 2019р. представником відповідача подано до суду заяву про застосування строку звернення до адміністративного суду, в якому останній просив суд застосувати процесуальні строки звернення до адміністративного суду у справі №160/4369/19 та визнати передчасним висновок суду про визнання поважними причини пропуску звернення до адміністративного суду ФОП ОСОБА_1 із даним позовом і залишити позовну заяву без розгляду.
Однак, з урахуванням доказів які наявні в матеріалах справи, судом не встановлено передчасність висновку про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та викладені у вищезазначеній заяві відповідача доводи не спростовують висновок суду, викладений в ухвалі від 03 червня 2019р. по справі №160/4369/19
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на відзив на адміністративний позов та заперечення, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просила відмовити.
У судовому засіданні досліджено наданий представником Управління з питань праці Запорізької міської ради відеозапис за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП від 28 вересня 2018р. (а.с. 108).
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та відеозапис, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець від 26 січня 2016р. та за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має основний вид економічної діяльності (Код КВЕД 93.29) - організування інших видів відпочинку та розваг, місце проживання: АДРЕСА_4 .
У відповідності до наказу начальника Управління з питань праці Запорізької міської ради «Про організацію інспекційного відвідування» за №01/21/89р від 10 вересня 2018р. заступнику начальника управління наказано організувати інспекційне відвідування ФОП Барановської Ю .В. з питань виявлення неоформлених трудових відносин у термін до 24.09.2018.
На підставі даного наказу начальником управління було виписано направлення на ім`я посадових осіб - спеціалістів Управління з питань праці Запорізької міської ради ОСОБА_11, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на проведення заходу державного нагляду (контролю) у вигляді інспекційного відвідування за №01-25/35н від 10 вересня 2018р., в якому визначено період проведення відповідного заходу: з 11.09.2018р. по 12.09.2018р. та зазначено в якості підстави проведення заходу «п.п. 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» за №295 від 26 квітня 2017р.». Під час заходу державного нагляду (контролю) буде перевірено (предмет здіснення заходу): порядок оформлення трудових відносин.
12 вересня 2018р. фахівцями Управління з питань праці Запорізької міської ради виписано вимогу про надання позивачем документів за №ОМС-ЗП1759/1057/ПД та складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/АВ, у відповідності до якого інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці, зокрема, у вигляді:
-ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;
-ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця (адреса: АДРЕСА_3, «Fly Kids»);
-ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів;
-ненадання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;
-ненадання керівником (його уповноваженим представником)/працівниками об`єкта відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю;
-відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю (примітка відповідача щодо не надання жодних документів п.1-13 вимоги про надання документів №ОМС-ЗП1759/1057/ПД від 12 вересня 2018р.).
28 вересня 2018р. фахівцями Управління з питань праці Запорізької міської ради складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП, у відповідності до якого інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці, зокрема, у вигляді:
-ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;
-ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця (адреса: АДРЕСА_3, «Fly Kids»);
-ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів (примітка відповідача щодо не надання жодних документів на вимогу №ОМС-ЗП1759/1057/ПД від 12 вересня 2018р.).
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наданими відповідачем до суду доказами (зокрема, опис вкладення у рекомендований лист з повідомленням про вручення, чек ПАТ «Укрпошти», ксерокопія поштового конверту) відповідачем 01 жовтня 2018р. було направлено ФОП ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_4 - Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП від 28.09.2018р., і супровідний лист за вих. №01-15/1021 від 01.10.2018р., однак дане відправлення адресатом не було отримано та повернуто відправнику з відміткою працівника поштової служби «В» Запоріжжя "за закінченням терміну зберігання».
05 жовтня 2018р. на підставі вищезазначеного Акту відповідача від 28 вересня 2018р. начальником Управління з питань праці Запорізької міської ради прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП/СП, яким останній вирішив розглянути справу про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю, відповідальність за яку передбачена абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України на 19 жовтня 2018р. о 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_7, та повідомлення про розгляд справи за №0115/1059 від 08 жовтня 2018р.
На підставі Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП від 28.09.2018р. Управлінням з питань праці Запорізької міської ради було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП/СПТД-ФС від 19 жовтня 2018р., у відповідності до якої на позивача накладено штраф у розмірі 372 300, 00 грн.
Зі змісту даної постанови слідує, що її винесення зумовлено наступними обставинами:
«на виконання службових обов`язків, та відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування, інспекторами праці здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питання оформлення трудових відносин. В день проведення інспекційного відвідування, у приміщенні дитячого розважального центру «Fly Kids», знаходився чоловік, який представився Георгієм та повідомив, що він є працівником ФОП ОСОБА_1 та її представником, однак жодних підтверджуючих документів не надав, назвати своє прізвище відмовився.
ОСОБА_3 , на прохання інспекторів, здійснив спробу зв`язатися по телефону з ОСОБА_1 , але зв`язок був відсутній. Надати інспекторам номер телефону, за яким можливо зв`язатися з ФОП ОСОБА_1 - відмовився.
Під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, інспекторами були отримані документи, які підтверджують використання найманої праці ФОП ОСОБА_1 , а саме: чек виданий в дитячому розважальному центрі «Fly Park», який містить наступну інформацію: «ДРК «Fly Park» АДРЕСА_3, ФОП ОСОБА_1 », а також містить прізвище та ім`я касира - ОСОБА_8 . Отже, отримана інформація вказує на те, що ФОП ОСОБА_1 має щонайменше двох найманих працівників - представника Георгія (який особисто підтвердив, що він працює на вказану особу) та касира, який зазначений у чеку.
Ймовірні працівники ФОП ОСОБА_1 не допустили інспекторів праці до приміщень об`єкта відвідування, в яких нею використовується наймана праця, для проведення інспекційного відвідування та запропонували звернутись до ОСОБА_1 за юридичною адресою: АДРЕСА_1 . Факт недопуску зафіксовано засобами відеотехніки.
Інспекторами було залишено контактні телефони, з метою подальшого зв`язку з ними ОСОБА_1 для вирішення питання щодо проведення контрольного заходу, а також складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ОМС-ЗП1759/1057/НД/АВ від 12.09.2018 та Вимогу про надання документів №ОМС-ЗП1759/1057/ПД від 12.09.2018, які направлено засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з описом документів, на юридичну адресу фізичної особи-підприємця, із зазначенням граничного терміну виконання Вимоги - 27.09.2018 року. На зазначений строк проведення інспекційного відвідування було зупинено.
Станом на 28.09.2018 ФОП ОСОБА_1 жодних документів для ознайомлення та проведення інспекційного відвідування не надала, не забезпечила доступу до приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця, на зв`язок з інспекторами праці не вийшла, чим створила перешкоди у діяльності інспекторів праці, а саме:
-ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
-ненадання на усну та письмову вимогу інспектора праці (№ ОМС-ЗП1759/1057/ПД від 12.09.2018 року) для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію та/або відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів;
-ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;
-ненадання керівником (його уповноваженим представником) усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю.
Враховуючи вищезазначене, інспектором праці було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28.09.2018 № ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП, який направлено засобами поштового зв`язку на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 ».
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наданими відповідачем до суду доказами (зокрема, опис вкладення у рекомендований лист з повідомленням про вручення, чек ПАТ «Укрпошти»», роздруківку веб-сайту ПАТ «Укрпошта» датований «06.12.2018», ксерокопія поштового конверту) відповідачем 19 жовтня 2019р. було направлено ФОП ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_4 - постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП/СПТД-ФС від 19 жовтня 2018р. і супровідний лист за вих. №01-15/1097 від 19 жовтня 2018р., однак дане відправлення адресатом не було отримано та повернуто відправнику з відміткою працівника поштової служби «В» Запоріжжя "за закінченням терміну зберігання».
Вищезазначену постанову пред`явлено до примусового виконання, що підтверджується наявною у матеріалах справи копію постанови старшого державного виконавця Комунарівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 07 березня 2019р. у виконавчому провадженні №58340543, якою накладено арешт на грошові кошти боржника ( ОСОБА_1 ), що розміщені на банківських рахунках.
Не погодившись із постановою Управління з питань праці Запорізької міської ради про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП/СПТД-ФС від 19 жовтня 2018р., ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.
Згідно із статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані нормами Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015р., постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» за №295 від 26.04.2017р., Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р. та іншими відповідними нормативними актами, які підлягають застосуванню.
У статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877) визначено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №877, його дія поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
В свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 34 Закону №280, до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад, належать, зокрема, делеговані повноваження щодо:
1) здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством;
2) накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.
На підставі викладеного, рішенням Запорізької міської ради №65 від 20.12.2017р. було затверджено Положення про управління з питань праці Запорізької міської ради, на яке в межах міста Запоріжжя, покладено обов`язок забезпечувати контроль за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.
Частиною 5 ст. 2 Закону №877 встановлено, що заходи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення здійснюються у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» за №295 від 26.04.2017р. (далі - Порядок №295) було визначено процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі об`єкт відвідування), яка була чинна на час проведення спірного контрольного заходу (інспекційного відвідування).
У п.2 Порядку №295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, зокрема, інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до п. 5 Порядку №295, інспекційні відвідування, зокрема, проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
У зв`язку з чим, суд погоджується з доводами відповідача, що в результаті аналізу інформації, отриманої з відкритих джерел (зокрема, відомості мережі Інтернет, веб-сайт: www.vnutri.org/tag/zaporozhe/page/2/), роздруківка з якого була надана представником відповідача до суду, був вправі призначити інспекційне відвідування з питань дотримання суб`єктом господарювання за адресою: АДРЕСА_3 (ДРК «Fly Park») законодавства про працю та провести його у відповідності до умов і в порядку, що визначені законом.
У цьому контексті суд відзначає, що в частині здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю чинне законодавство України також визначає наступні умови, які підлягають застосуванню при здійсненні відповідних заходів контролю.
Так, відповідно до п.8 Порядку №295, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Як визначено пп.1 п.11 Порядку №295, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, інспектори праці за наявності службового посвідчення мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.
За оцінкою суду, зазначені вище положення абз.2 п.8 і пп.1 п.11 Порядку №295 кореспондують ч.3 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та конкретизують положення п. «а» ч.1 ст.12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, й дані норми визначають умови, за яких інспектор праці має право не повідомляти попередньо об`єкт відвідування про відповідний контрольний захід.
Виходячи зі змісту абз. 2 п. 8 і п.п. 1 п. 11 Порядку №295, лише визначення предметом інспекційного відвідування виявлення неоформлених трудових відносин дозволяло би не інформувати про це об`єкт перевірки та лише за наявності підстав вважати, що повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Так, у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та у матеріалах даної справи відсутні також які-небудь належні й допустимі докази того, що інформування об`єкта перевірки могло завдати шкоди інспекційному відвідуванню, у зв`язку з чим відповідачем при здійсненні контрольного заходу (інспекційного відвідування) було порушено норми чинного законодавства щодо інформування про нього об`єкта відвідування.
Таким чином, наведене, в свою чергу, призвело в т.ч. до порушення прав об`єкта відвідування, зокрема, таких як право: перевіряти наявність службового посвідчення; не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі відсутності службового посвідчення; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта; вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок; бути поінформованим про свої права та обов`язки; бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб тощо, які визначені в п.14 Порядку №295, ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Аналізуючи ж доводи сторін щодо природи відносин, що склалися між ФОП ОСОБА_1 та особа, яка представилась Георгієм та ОСОБА_9 (прізвище та ім`я касира на чек, виданому в ДРК «Fly Park»), суд не знаходить належних та допустимих підтверджень тому, що за наслідком спроби проведення відповідачем інспекційного відвідування зазначені особи перебувають у цивільно-правових або не належно оформлених трудових правовідносинах саме з позивачем, самим по собі фактом перебування певних громадян у місці здійснення інспекційного відвідування.
Також, згідно наданих до суду позивачем копій документів, укладений між ФОП ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМСТОР РІТЕЙЛ ГРУП» договір суборенди №АРГ-11/452 від 29 січня 2016р., за яким позивач приймала у строкове платне користування частину приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 1500 кв.м., був розірваним згідно додаткової угоди до даного договору від 31 жовтня 2017р.
Крім того, до суду надано копію договору від 15 серпня 2016р. між ФОП ОСОБА_1 (франчайзі) та ФОП ОСОБА_10 (франчайзер) комерційної концесії за №01-16, за умовами якого позивач отримувала право вступити до фрайчанзингової мережі «FLY KIDS» та використовувати торгівельну марку «FLY KIDS/FLY PARK» для ведення бізнесу згідно з системою франчайзера, однак 01 листопада 2017р. даний договір був розірваний з ініціативи франчайзер шляхом укладення додаткової угоди від 01 квітня 2017р.
Стосовно питання виданого нефіскального чеку, який видається споживачам на території ДРК «FLY KIDS» та містив наступні дані «ДРК «Fly Park» АДРЕСА_3, ФОП ОСОБА_1 » позивачем було надано до суду копію відповіді ТОВ «ГРА-ХОЛДИНГ» (кінцевий бенефіціарний власник (контролер) даної юридичної особи - ОСОБА_2 , чоловік позивача, що останньою не заперечується), як нового суборендаря частини приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , (зокрема, лист за вих. №13 від 01 квітня 2019р.), в якому останній пояснив, що в програмному забезпеченні розрахункових операцій була виявлена некоректна інформація у вигляді використання реквізитів позивача, що з 01 листопада 2017р. не здійснює господарську діяльність на відповідній території та повідомлено позивача, що вказана технічна неточність була виправлена.
При цьому, сам по собі факт, що кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «ГРА-ХОЛДИНГ», як нового суборендаря частини приміщення за відповідною адресою, є ОСОБА_2 , який є чоловіком ОСОБА_1 не може слугувати достовірним та достатнім доказом того, що позивач займалась господарською діяльністю за адресою: АДРЕСА_3 (ДРК «Fly Park») у період з моменту розірвання договору про суборенду частину приміщення суспільно-торговельного центру за №АРГ-11/452 від 29 січня 2016р. та договору про комерційну концесію торгівельної марки «FLY KIDS/FLY PARK» за №01-16 від 15.08.2016р. й до моменту виходу інспекторів праці за відповідною адресою.
З огляду на викладене, відповідачем не було доведено належними і допустимими доказами тієї обставини, що ФОП ОСОБА_1 у період з 01.11.2017р. по 12.09.2018р. займалась господарською діяльністю у ДРК «Fly Park» за адресою: АДРЕСА_3, а також те, що особи, які фігурують на наданому до суду відеозаписі (в т.ч. особа, яка представилась Георгієм) та ОСОБА_9 (прізвище та ім`я касира на чек, виданому в ДРК «Fly Park ») виконували трудову функцію на замовлення та в інтересах конкретного роботодавця, а саме: ФОП ОСОБА_1 , а не іншої особи.
Слід також зауважити, що наданий відповідачем до суду відеозапис (зокрема, диск, на якому міститься напис «№ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП від 28 вересня 2018р.» (а.с. 108), судом не може бути взято до уваги, оскільки достеменно встановити осіб та їх відношення до працівників та/або уповноважених осіб позивача не є можливим.
Отже, вказаний диск з відеозаписом не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення у вигляді перешкоджання інспекторам праці у проведенні інспекційного відвідування та повідомлення позивача про таке відвідування.
Відповідно до п. 12 Порядку № 295, вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
При цьому, належних доказів вручення та отримання позивачем вимоги про надання документів матеріали справи не містять.
Згідно п. 16 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року за № 295, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Належних доказів отримання позивачем Актів про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12.09.2018 року та від 28.09.2018 року, матеріали справи не містять. При цьому, як встановлено судом, 28.09.2018 року інспекторами не було здійснено спроби інспекційного відвідування за відповідною адресою позивача, а було лише складено Акт.
З наведеного вбачається, що відповідальність за не допуск до інспекційного відвідування може бути встановлена у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці, відсутність документів.
Натомість, відповідачем не доведено під час розгляду справи повідомлення позивача про інспекційне відвідування та здійснення позивачем перешкод у діяльності інспекторів праці, належного повідомлення про вимогу надати документи.
Аналізуючи спірну постанову про накладення штрафу, слід також зауважити, що вона була прийнята відповідно до норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р. (далі - Порядок №509).
Згідно з п. 6 Порядку №509 - про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Положення пункту 6 Порядку №509 покладає обов`язок щодо інформування суб`єктів господарювання та роботодавців на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
Відповідно до п. 7 Порядку №509 - справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на Відповідача покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу.
При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.
З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.
Повідомлення має на меті забезпечити участь особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.
Наведеної правової позиції підтримується й Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019р. по справі № 813/3415/18.
Натомість, всупереч положенням вищезазначеного Порядку, відповідачем не було своєчасною та належно повідомлено ФОП ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи щодо накладення на неї штрафу, а, отже, постанова про накладення штрафу прийнята без дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без урахування прав позивача на участь у процесі прийняття рішення.
Таким чином, на переконання суду, вказане, поруч із свідченнями дефектності проведеного контрольного заходу та відсутності належних доказів порушення законодавства про працю, не може свідчити про відповідність приписам чинного законодавства України спірної постанови про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 .
Відтак, ґрунтуючись на сукупності встановлених обставин, їх аналізі зі застосуванням релевантних норм права, суд приходить до висновку про те, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 було проведено без дотримання регламентуючих норм чинного законодавства України, що не може свідчити про його правомірність, а відтак, не може породжувати законних наслідків (в т.ч. у вигляді накладення штрафу), порушення з боку відповідача не було встановлено достовірно та таким чином, щоб виключати сумнів у цьому, тому застосування до позивача відповідальності було безпідставним.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
В силу положень ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України)
Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд вважає, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління з питань праці Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови - підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не доведено в повній мірі правомірність своїх дій і рішень у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем - у матеріалах справи відсутні.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 - задоволено, то сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3723, 00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами Управління з питань праці Запорізької міської ради на ФОП Барановську Ю.В. № ОМС-ЗП1759/1057/НД/НП/СПТД-ФС від 19 жовтня 2018 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 листопада 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко