Справа № 120/2732/19-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2732/19-а Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський Олександр Ванадійович

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

03 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Охрімчук І.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

апелянта, його представника та представників відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ НП у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді. Підставою для звернення до суду з цим позовом слугувала незгода позивача з наказом відповідача №1209 від 31.07.2019 в частині застосування до нього (позивача) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Позивач вважає такий наказ протиправним, порушення про наявність у його діях дисциплінарного проступку не доведеним.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що висновок службового розслідування не відповідає вимогам встановленим дисциплінарним статутом Національної поліції України. Також, під час проведення службового розслідування не було встановлено обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер вини позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що при обранні міри покарання було враховано той факт, що на момент притягнення позивача, останній мав діючі дисциплінарні стягнення: сувору догану, оголошену Наказом ГУНП від 24.05.2019 №844 та попередження про неповну службову відповідність, оголошене Наказом ГУНП від 26.06.2019р. №1042.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 службу в ОВС України проходив з 08.08.2005 року по 06.11.2015 рік, а з 07.11.2015 продовжив службу в Національній поліції. З 07.12.2016 року наказом №246 о/с від 07.12.2016 ГУ НП у Вінницькій області, ОСОБА_2 призначений на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділення поліції Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

27.06.2019 т.в.о. заступника начальника управління - начальник ВІОС УКЗ ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції О.Мельник звернувся до т.в.о. начальника ГУ НП у Вінницькій області Р.Мороза з рапортом у якому доповів про те, що 26.06.2019 в мережі Інтернет розміщено відео із заголовком "Знущання поліцією над Людиною м. Козятин", у якому зафіксовано як троє людей в однострої стоять над чоловіком, який лежить на лавці в громадському місці та один із них поливає обличчя лежачого рідиною жовтого кольору з пляшки. В подальшому працівниками ВІОС УКЗ ГУ НП у Вінницькій області встановлено, що на відео були зафіксовані поліцейські Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області, а саме начальник сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області капітан поліції Вовк Р.В., інспектор сектору реагування патрульної поліції №1 Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Любарець Ю.В. та поліцейський сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший сержант поліції Яценко А.В. Просив призначити службове розслідування,, проведення якого доручити ВІОС УКЗ ГУНП у Вінницькій області (а.с.35).

27.06.2019 ГУНП у Вінницькій області винесено наказ №941 "Про призначення та проведення службового розслідування". Зазначеним наказом, для його проведення утворено дисциплінарну комісію з чотирьох осіб ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) та на час проведення розслідування - начальника СРПП №3 Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 та двох інших працівників ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) відсторонено від виконання службових обов"язків.

26.07.2019 затверджений висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни поліцейськими Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Зазначеним висновком встановлено, що начальник СРПП №3 Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції Вовк Р.В., як працівник поліції, проігнорував вимоги ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилось у неприпиненні дій, вчинених старшим сержантом поліції ОСОБА_8 .

Крім того дана подія була висвітлена в засобах масової інформації, чим завдана значна шкода авторитету поліції серед населення.

26.07.2019 року наказом ГУНП у Вінницькій області, у зв"язку із закінченням проведення службового розслідування, допущено до виконання службових обов"язків начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції Вовка Р.В..

Наказом ГУ НП у Вінницькій області від 31.07.2019 за №1209 за порушення службової дисципліни, вимог частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 2,4 ст.7, пунктів 1,2 та 3 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу У Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 до начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції Вовка Р.В. застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.

Не погодившись із накладеним стягненням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, який компрометує як його поліцейського так і всю поліцію в цілому.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким у позові відмовлено та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно частини 1 статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону №580).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018р. №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов"язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Тому, за порушення службової дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку поліцейський несе дисциплінарну відповідальність у вигляді дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно частини 2 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об"єктивного з"ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Відтак, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018р.

Пунктом 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.2 розділу VI Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з п.4 розділу VI Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку (п. 5 розділу VI Інструкції).

Із аналізу наведених вище норм Дисциплінарного статуту та Інструкції слідує, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування. У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підставою призначення службового розслідування щодо позивача став рапорт заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції О.Мельника на імя т.в.о. начальника ГУ НП у Вінницькій області Р.Мороза, з повідомленням про те, що 26.06.2019 в мережі Інтернет розміщено відео із заголовком "Знущання поліцією над Людиною м. Козятин", у якому зафіксовано як троє людей в однострої стоять над чоловіком, який лежить на лавці в громадському місці та один із них поливає обличчя лежачого рідиною жовтого кольору з пляшки. При цьому, у рапорті не міститься відомостей, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач, та приводи і підстави необхідності проведення службового розслідування.

У наказі про призначення службового розслідування зазначено, що 26.06.2019 в мережі Інтернет розміщено відео із заголовком "Знущання поліцією над Людиною м. Козятин", у якому зафіксовано як троє людей в однострої стоять над чоловіком, який лежить на лавці в громадському місці та один із них поливає обличчя лежачого рідиною жовтого кольору з пляшки. Таким чином, на підставі розміщеного в Інтернеті відео під заголовком як "Знущання поліцією над Людиною м. Козятин", відповідачем зроблено висновок про можливе порушення працівниками поліції службової дисципліни, задля встановлення чого і було призначено службове розслідування.

Відповідно до висновку службового розслідування від 26.07.2019р. (далі - Висновок ) вбачається, що комісією встановлено, що на відео зафіксовані поліцейські Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області, а саме начальник сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області капітан поліції Вовк Р.В., інспектор сектору реагування патрульної поліції №1 Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Любарець Ю.В. та поліцейський сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший сержант поліції Яценко А.В. Виходячи зі змісту Висновку розслідуванням встановлено, що 25.06.2019 до чергової частини Козятинського відділення поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, за телефоном спецлінії «102», надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , який потребує допомоги поліції в сквері іменні О.С. ОСОБА_10 м.Козятин. Відповідно до вимог Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, дане повідомлення зареєстровано в ITC ІПНП (журналі ЄО) Козятинського відділення поліції за №4571. Відповідно до Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 №111, на місце події направлено групу реагування патрульної поліції. Виїздом групи встановлено, що порушень публічної безпеки та порядку ними виявлено не було, ніхто з громадян із письмовими заявами та повідомленнями до поліцейських не звертався. В ході патрулювання в сквері ім.О.С.Пушкіна, на одній із лавочок для відпочинку ними було виявлено невідомого чоловіка, який лежав. Підійшовши до нього поліцейські побачили, що це був житель м.Козятина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Поліцейські провели ОСОБА_11 до вул.Склярова, де він їм подякував та пішов у невідомому їм напрямку.

Опитаний з даного приводу ОСОБА_9 , відеозйомка якого і стала підставою проведення службового розслідування, надав наступні пояснення, які було зафіксовано у Висновку:

"25.06.2019 близько 20:00 години він разом зі своїми дітьми відпочивав у сквері імені О.С. ОСОБА_10 . Приблизно о 20:40 він помітив, що на лавці в сквері лежить невідома йому особа чоловічої статті у стані алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_9 здійснив виклик працівників поліції за телефоном спецлінії "102". Через деякий час, на місце виклику прибуло троє поліцейських, серед яких був начальник сектору реагування патрульної поліції № З Козятинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції Вовк Р.В. Поліцейські намагалися розбудити громадянина, на що останній не реагував. Після чого один з поліцейських взяв півлітрову пластикову пляшку з водою жовтого кольору, яка стояла поряд з невідомим громадянином та почав поливати громадянина. Після чого вказаний громадянин проснувся та сів на лавку. Потім поліцейські поспілкувалися з ним декілька хвилин та повели його на вихід зі скверу"(а.с.11).

Також, в ході проведення службового розслідування були опитані, як безпосередні учасника відеоролика - позивач ОСОБА_1 , працівники поліції - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які заперечили факт вчинення ними будь-яких протиравних дій щодо громадянина ОСОБА_11 .. Останні зазначали, що діяли відповідно до норм діючого законодавства та в рамках поліцейського піклування (дали попити та під руку ОСОБА_11 на його прохання, провели за межи парку до вул.Склярова) (а.с.11-12). Було опитано і інших працівників поліції: ОСОБА_12 , як безпосереднього керівника ОСОБА_8 та ОСОБА_13 - Начальника Козятинського відділення поліції, які не були безпосередніми очевидцями подій зафіксованих відеозаписом та пояснення яких стосувалися безпосередньо їх посадових обов"язків щодо підлеглих їм працівників поліції.

З пояснення опитаної цивільної особи, як свідка подій - ОСОБА_14 (а.с.43), відповідно до Висновку (а.с.12), слідує, що 25.06.2019 року біля 20:45 він зі своїм внуком знаходився в сквері ім.Пушкіна та був очевидцем подій, які було знято та відеоролик викладений в Інтернеті. Своїми поясненнями ОСОБА_14 підтвердив обставини щодо подій, які були викладені в поясненнях працівниками поліції Яценко А.В., Вовком Р.В ОСОБА_15 , та ОСОБА_7 .

Пояснення іншої цивільної особи - ОСОБА_16 , як сусіда ОСОБА_11 , стосуються негативної характеристики останнього, а не подій в сквері. При цьому, як слідує зі змісту Висновку, опитати ОСОБА_11 по даному факту не представилось можливим у зв"язку з тим, що під час відвідування його по місцю проживання, останній був відсутній.

Враховуючи встановлені службовим розслідуванням наведені обставини, колегія суддів вважає, що вони не підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Так, за відсутності відібраних в ході розслідування пояснень ОСОБА_11 , як головного учасника цих подій, матеріалами розслідування не було спростовано пояснення позивача у справі - ОСОБА_1 , щодо не вчинення ним дисциплінарного проступку. Більше того, свідок ОСОБА_14 , як стороння особа, яка спостерігала в сквері за діями працівників поліції дійшла протилежного висновку комісії, а саме, що дії поліцейських ( ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 ) були правомірні. На спростування зазначених пояснень комісія послалася на відеозапис долучений до матеріалів службового розслідування.

Судом першої інстанції поясненням ОСОБА_14 оцінка не надана.

Як слідує з доданого до матеріалів справи Акту перегляду відеозапису розміщеного в Інтернет ресурсі із заголовком "Знущання поліцією над Людиною м.Козятин" від 05.07.2019 року слідує, що вивченням відео, знятого ОСОБА_9 на мобільний телефон встановлено, що 25.06.2019 року троє поліцейських в однострої стоять над чоловіком, який лежить на лавці в громадському місці та один із них поливає обличчя лежачого рідиною жовтого кольору з пляшки (а.с.62).

Відповідно до дати складання зазначеного Акту його складено уже після з"ясування дисциплінарною комісією обставин, які мали місце на відеоролику (відібрання пояснень у вищеназваних осіб - 27.06.2019 року). При цьому Акт не містить аналізу конкретних дій, визначення протиправності по кожній особі, з зазначенням прізвищ. До того ж, головою дисциплінарної комісії складено Акт по перегляду відеозапису в скороченому варіанті (а.с.68), який є відмінним за повнотою від відеозапису, який міститься на іншому долученому до справи диску (а.с.80).

Вказане на думку колегії суддів свідчить, що і зазначений Акт і Висновок службового розслідування є поверхневими. Складено без належного дослідження і обгрунтування обставин в прийнятих рішеннях, які, по своїй суті, не узгоджуються з зібраними матеріалами службового розслідування.

На підтвердження вищезазначеного свідчить і те, що Висновок службового розслідування містить ряд неточностей та описок, а саме: у вступній його частині зазначено п"ятим членом дисциплінарної комісії старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_17 Д ОСОБА_18 . тоді як останнього, відповідно до наказу №941 про призначення службового розслідування, не було включено до складу дисциплінарної комісії. Також, на шостій сторінці Висновку, в третьому абзаці, комісія, надаючи оцінку діям ОСОБА_8 в подальшому зазначає за змістом іншу особу - за прізвищем ОСОБА_19 .

Суд зауважує, що у висновку службового розслідування зазначено, що своїми діями, начальник сектору реагування патрульної поліції №З Козятинського відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції Вовк Р. ОСОБА_20 допустив порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні ним вимог частини 1 статті 1 (службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників), пункту 7 частини 1 статті 3 (контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень) Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 2,4 статті 7 (обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції; поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання), пунктів 1,2 та 3 частини 1 статті 18 ( поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини) Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу У (керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179.

Однак, доказів того, що позивач вчинив дисциплінарний проступок та порушив службову дисципліну у висновку службового розслідування не відображено. Вчинення дисциплінарного проступку позивачем не підтверджується, як матеріалами самого службового розслідування, так і матеріалами справи.

Таким чином, без належної оцінки та кваліфікації дій всіх учасників події, в межах зазначеного службового розслідування, є безпідставним і твердження комісії зазначене у Висновку (а.с.13) про те, що дана подія, будучи висвітленою в засобах масової інформації, завдала значної шкоди авторитету поліції серед населення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що у відповідності до приписів Дисциплінарного статуту службове розслідування є діяльністю з перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, проте суд першої інстанції не надав належної оцінки вищенаведеним обставинам та не врахував, що висновок службового розслідування не відповідає матеріалам службового розслідування.

Наведені в оскарженому рішенні судом першої інстанції такі висновки як, "напитися води у такому положенні, на переконання суду було неможливим" та "суд враховує, що ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а відтак може не достовірно пам`ятати події, які відбулися 25.06.2019 в сквері м.Козятин" - є припущеннями, без врахування встановлених обставин справи.

Відповідно ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує, що за висновками Європейського суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для віх інших державних органів. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад. Висновок (а по суті констатація, якій не передували фактичне встановлення обставин, їх оцінка та аналіз) дисциплінарного провадження про порушення позивачем вимог чинного законодавства, здійснений без вирішення питання про винуватість чи невинуватість позивача.

Залишивши без реагування численні порушення порядку проведення службового розслідування, його однобокість та неповноту, уповноважений керівник не дотримав вимог ч.ч.1, 2 ст.13, ст.19 Дисциплінарного статуту.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог закону про захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин шляхом виконання свого обов`язку діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в частині неналежного проведення службового розслідування, унаслідок чого оскаржуваний наказ прийнято не у спосіб, який визначений Дисциплінарним статутом, необґрунтовано, без дотримання принципів рівності перед законом, пропорційності та права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення.

З врахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим в силу вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що звільнення позивача з посади начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області було здійснено відповідно до наказу №1209 від 31.07.2019 року і 31.07.2019 року є останнім робочим днем позивача на звільненій посаді то поновлення ОСОБА_1 на зазначену посаду повинно бути здійснено з 01.08.2019 року, як з наступного дня після звільнення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді скасувати.

Прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ виконуючого обов"язки начальника Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області №1209 від 31.07.2019 року в частині застосування до начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді - звільнення з посади.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Козятинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Охрімчук І.Г.