Справа № 160/5167/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/5167/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Неоком» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 р. (суддя Златін С.В.) в адміністративній справі №160/5167/19 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Неоком», про отримання дозволу на погашення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Неоком» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позову позивачем зазначалось, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 2 859 327,37 грн. Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, в тому числі звертався до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості та надсилав податкову вимогу. Проте, вказані заходи не призвели до надходження коштів до бюджету для погашення податкового боргу відповідача; платіжні вимоги повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем. Скаржник вказує, що ним направлено до Верховного Суду України заяву про перегляд судового рішення Вищого адміністративного суду України від 06.07.2016 по справі № К/800/10630/16 (№ 804/9209/15), по якій колегією суддів Судової палати в адміністративних справах України відкрито провадження. Скаржник зазначає, що на даний час існує загроза безпідставного погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, який сформовано внаслідок несплати податкових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДФС у Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2016 у справі № 804/9209/15 ТОВ «НВП «Неоком» відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим сформувався податковий борг. Відповідач не виконує обов`язок, визначений статтею 36 Податкового кодексу України, по сплаті податкового боргу, тому контролюючий орган вживає заходи у відповідності до п.п. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 цього ж Кодексу, спрямовані на забезпечення погашення такого боргу.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «НП «Неоком» та призначено її розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 р. задоволена заява ТОВ «НП «Неоком» про призначення розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін на 03 грудня 2019 р. Термін розгляду справи продовжено на п`ятнадцять днів у відповідності до статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

15 листопада 2019 р. до суду апеляційної інстанції від ТОВ «НП «Неоком» надійшла уточнена та доповнена апеляційна скарга.

За приписами частини 1 статті 303 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Як вбачається зі змісту ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 р., ТОВ «НП «Неоком» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, проте право на подачу доповнень та змін до апеляційної скарги було реалізовано ним майже через два місяці після відкриття апеляційного провадження, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Наведена вище процесуальна норма не визначає процесуальних наслідків подачі доповнень та змін до апеляційної скарги після спливу строку на апеляційне оскарження, однак і не наділяє суд апеляційної інстанції повноваженнями визнавати поважними причин пропуску цього строку (або поновлювати строк) із прийняттям таких змін і доповнень.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність процесуальних підстав для розгляду поданих скаржником доповнень та змін до апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та зазначив, що ТОВ «НП «Неоком» не було належним чином повідомлено про день, місце і час розгляду справи. Суд не вжив заходів по врученню ухвал суду, судових повідомлень, а також не пересвідчився, що відповідач отримав позовну заяву із додатками. Не будучі обізнаним про наявність судового провадження, відповідач був позбавлений можливості надати відзив на адміністративний позов, а також докази, на підтвердження заперечень проти позову, не зміг реалізувати своє процесуальне право на участь при розгляді справи у судовому засіданні. Скаржник вважає, що оскаржене рішення підлягає скасуванню, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки законні підстави для стягнення податкового боргу на даний час відсутні.

Представник позивача просив залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Неоком» () перебуває на обліку як платник податків у Криворізькій північній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській обл. В інтегрованих картках платника податків за ТОВ «НВП «Неоком» () обліковується податковий борг на загальну суму 2 859 327, 37 грн., в т.ч. по податку на додану вартість - 1 550 157, 88 грн., та з податку на прибуток - 1 309 169, 49грн. який виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань нарахованих платником самостійно та контролюючим органом. В зв`язку з непогашенням підприємством податкового боргу у Державному обтяжень майна було зареєстровано обтяження на активи підприємство ТОВ «Неоком» () згідно акту опису №14 та №13 від 05.07.2016, витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 49914364 від 08.07.16. Заборгованість перед бюджетом в добровільному порядку не була погашена, в результаті чого до Дніпропетровського обласного адміністративного суду було подано адміністративний позов щодо стягнення коштів з розрахункових рахунків підприємства Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.17 у справі №804/6119/16 адміністративний позов Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь бюджету 1 506 422,24 грн. з податку на додану вартість та 1 275 327,72 грн. з податку на прибуток. До ПАТ «ПУМБ», Філія AT «Укрексімбанк» направлено інкасові доручення стягнуто 1 551, 44 грн., що не є достатнім для погашення податкового боргу. Судом встановлено, що на виконання вказаної постанови позивачем скеровувались до банків, що обслуговують рахунки відповідача, інкасові доручення, які, в свою чергу були повернуті без виконання.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (ПК України).

Статтею 36 ПК України визначено податковий обов`язк платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пунку 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Статтею 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення контролюючого органу до суду з даним позовом, є наявність податкового боргу на загальну суму 2859327,37 грн., який складається із податкового боргу з податку на додану вартість на суму 1550157,88 грн. та податкового боргу з податку на прибуток на суму 1309169,49 грн. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2017 р. у справі № 804/6119/16, яка набрала законної сили 21 березня 2017 р., з ТОВ «НП «Неоком» стягнуто на користь бюджету заборгованість на загальну суму 2781749,96 грн. (а.с.14-16). Цей податковий борг виник на підставі податкових повідомлень рішень № та № від 17 липня 2015 р., які оскаржувались ТОВ «НП «Неоком» в судовому порядку. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2016 р. у справі № 804/9209/15 у задоволенні позову ТОВ «НП «Неоком» про визнання протиправними та скасування зазначених податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Узгодженою вважається сума грошового зобов`язання щодо якої закінчився строк на адміністративне або судове оскарження, а також після завершення процедури адміністративного та/або судового оскарження, як це передбачено пунктом 58.18 статті 58 ПК України.

Відтак, сума, яка визначена зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважається узгодженою з моменту набрання законною силою рішенням суду апеляційної інстанції. З цього часу зазначена сума набула статусу податкового боргу.

Скаржник вказує на безпідставність звернення контролюючого органу з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Однак, відкриття судом касаційної інстанції провадження з перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України не зупиняє процес стягнення податкового боргу. Крім того, ухвалою судді Верховного Суду від 03 грудня 2017 р. ТОВ «НВП «Неоком» відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2016 р. та ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 липня 2016 р. (а.с.64,65).

Наявні у справі письмові докази свідчать про вжиття контролюючим органом заходів по стягненню податкового боргу, у тому числі, шляхом направлення інкасових доручень до банківської установи для перерахування заборгованості. Проте, інкасові доручення повернуті без виконання у зв`язку із відсутністю грошових коштів на рахунку платника (а.с.17-23). Зважаючи на те, що майно, яке належить відповідачу, перебуває у податковій заставі, що підтверджується відповідним рішенням № 13045/10/04-83-17 від 29 червня 2016 р. та актом опису майна № 14 від 05 липня 2016 р., а також відсутність грошових коштів на рахунках відповідача у банківських установах, звернення постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2017 р. до примусового виконання органом державної виконавчої служби було недоцільним, оскільки в межах примусового виконавчого провадження стягнення на майно, яке знаходиться в податковій заставі, не допускається. Крім того, з часу набрання зазначеним судовим рішенням законної сили сума податкового боргу збільшилась.

За приписами пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність, визначених Податковим кодексом України, підстав для надання Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області дозволу на погашення податкового боргу ТОВ «НВП «Неоком» за рахунок його майна, яке перебуває у податковій заставі.

Незважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову, при прийнятті спірного рішення ним не дотримані норми процесуального законодавства, які полягають у наступному:

Як стверджував представник скаржника при розгляді апеляційної скарги, ТОВ «НВП «Неоком» не було належним чином повідомлено про день, місце і час розгляду справи та не отримувало позовну заяву із доданими до неї документами.

За вимогами частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У додатку до позовної заяви позивач зазначив про надання доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу та третій особі (а.с. 5 звор. бік). Проте, в матеріалах справи такі докази відсутні, а будь-яка третя особа взагалі до участі в розгляді справи не залучалась. Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не пересвідчився у наявності такого доказу. Крім того, згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна адреса ТОВ «НВП «Неоком» вказана як вул. Ярослава Мудрого, буд. 51, корп. А (а.с.12). У позовній заяві позивач вказав іншу адресу відповідача вул. Отто Брозовського, буд. 51, корп. А. Крім того, контролюючим органом до позовної заяви додана «Детальна інформація про юридичну особу», в якій, у тому числі, міститься інформація про адресу електронної пошти та засоби зв`язку із юридичною особою (відповідач)- (контактні номери телефонів) (а.с.30).

Незважаючи на недоліки позовної заяви, суд першої інстанції відкрив провадження у справі ухвалою від 05 червня 2019 р., повістки про виклик направляв за адресою, зазначеною контролюючим органом в позовній заяві, після повернення яких не вжив заходи щодо повідомлення відповідача іншими засобами зв`язку.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Призначивши розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, суд першої інстанції не врахував обставину того, що контролюючий орган звернувся за наданням дозволу на погашення податкового боргу у розмірі 2 859 327,37 грн., що має суттєве значення для відповідача. Крім того, суд не з`ясував думку сторін щодо можливості та/або необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки позовна заява не містить такого прохання позивача, а відповідач взагалі був необізнаний про ініціювання контролюючим органом судового провадження. Зважаючи на суму податкового боргу така справа, на думку колегії суддів, не може вважатись малозначною у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3) та якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (п.7).

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Неоком» задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 р. в адміністративній справі № 0440/7270/18 скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.

Надати Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Неоком», що перебуває у податковій заставі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 03 грудня 2019 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2019 р.

Головуючий суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук