Справа № 640/19019/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 грудня 2019 року № 640/19019/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2

до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області в особі Деснянського районного відділу

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 (надалі - позивач) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області в особі Деснянського районного відділу (надалі - відповідач), адреса: 02152, місто Київ, вулиця Березняківська, будинок 4а, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області в особі Деснянського районного відділу у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області в особі Деснянського районного відділу оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягнення ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що по досягненню 16-річного віку ОСОБА_1 разом з неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулись до Деснянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області з заявою про оформлення та видачу дитині паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ зі змінами.

Листом від 25 вересня 2019 року №4/вх.-2683-19 відповідач фактично відмовив у наданні дитині такого паспорту, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №398 та наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року №456. За висновком відповідача за відсутності відповідного рішення суду в нього відсутні правові підстави оформлен6ня та видачі паспорту громадянина України у формі книжечки.

За доводами позивача такі дії відповідача є протиправними та фактично є відмовою від оформлення й видачі паспорту громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.

При цьому, у позовній заяві також зазначено й про те, що посилання відповідача на наказ Міністерства внутрішніх справ України №456 у даних правовідносинах не може бути застосований, оскільки його може бути застосовано до спірних правовідносин лише у випадку, коли вже на користь особи, що зверталась до суду, прийнято рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Оскільки такого судового рішення із зобов`язанням відповідача прийнято не було, то й вимога відповідача, за твердженнями позивача, про надання пакету документів, передбачених Тимчасовим порядком, не незаконною.

Більш того, позивач послалась й на те, що Великою Палатою Верховного Суду винесена постанова від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17, в якій такий самий суб`єктний склад, як і в цій адміністративній справі, а тому, як вважає позивача, вказана адміністративна справа повинна бути віднесена до типової, а висновки Великої Палати Верховного Суду мають застосовуватись при розгляді справи.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що положеннями чинного законодавства передбачено, що з 01 січня 2016 року прийняття документів для оформлення паспорта громадянина, що не містить безконтактного електронного носія, припиняється, оскільки в Деснянському РВ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області встановлено обладнання для оформлення паспорту громадянина України у формі картки після досягнення 14-річного віку громадянам здійснюється виключно у формі картки із внесенням інформації до Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами.

Крім того, представник відповідача, посилаючись на положення чинного законодавства, зазначив, що права позивача не були порушені, оскільки виготовлення паспорта громадянина України у формі книжечки не передбачено законодавством, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадського стану Деснянського районного управління юстиції в місті Києві 27 листопада 2003 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1, арк. 14).

24 вересня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві із заявою, в якій просила оформити та видати паспорт громадянина України ОСОБА_2 у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про нього до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номера запису в реєстрі та без використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру (Т.1, арк. 11-12).

Листом від 25 вересня 2019 року за вих. № 4/вх-2683-19 Деснянський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київської області повідомив ОСОБА_1 , що постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302», яка набрала чинності 07 червня 2019 року, до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом МВС України від 06 червня 2019 року №456, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за №620/33591. Таким чином, як зазначено у листі, за відсутності відповідного рішення суду на сьогодні у Деснянському РВ ЦМУ ДМС в місті Києві та Київській області відсутні правові підстави оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки ОСОБА_2 (Т.1, арк. 13).

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (надалі - Закон України від 20.11.2012 №5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 статті 14 Закону України від 20.11.2012 №5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

У відповідності до частини 1 статті 21 Закону України від 20.11.2012 №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно частини 2 цієї ж статті кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наведене дозволяє дійти висновку про те, що у разі відсутності у особи, яка досягла чотирнадцятирічного віку, паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що, в свою чергу, є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Згідно абзацом 1 частини 3 статті 13 Закону України від 20.11.2012 №5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна», нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт». На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється.

Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Водночас, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (надалі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом пунктом 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- 1 січня 2016 р. оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;

- з 1 листопада 2016 р. оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

У відповідності до пункту 3 Постанови №302 установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється;

паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 р., є чинним протягом строку, на який його було видано.

Вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюються відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 131 Постанови №302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (…) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи. Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи .

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року № 2297-VI (надалі - Закон України від 01.06.2010 №2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. Обробка персональних даних здійснюється відкрито і прозоро із застосуванням засобів та у спосіб, що відповідають визначеним цілям такої обробки.

Частинами 5, 6 статті 6 Закону України від 01.06.2010 №2297-VI обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Суд зазначає, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

У статті 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06 липня 2010 року № 2438-VI, зазначено: «Будь-якій особі надається можливість: a) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції; …».

За практикою Європейського суду з прав людини, першою умовою виправданості втручання у права, гарантоване статтею 8 Конвенції, є те, що воно має бути передбачене законом, причому тлумачення терміну «закон» є автономним, та до якості «закону» ставляться певні вимоги (рішення ЄСПЛ у справі «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, заява № 18139/91, п. 37) Під терміном «закон» … слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності» та «передбачуваності».

В той же час, як вже було зазначено, Кабінетом Міністрів України з метою тимчасового врегулювання питання щодо можливості оформлення і видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року пункт 3 постанови №302 було доповнено абзацом 5, в якому зазначено, що оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюється Державною міграційною службою України за рішенням суду, в порядку затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (надалі - Порядок №456), відповідно до пункту 2 якого паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України».

Також вказаним Порядком №456 визначено процедуру оформлення та видачі паспорту громадянина України, зокрема, у пункті 3 Порядку зазначено, що оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи ДМС): особі, яка досягла 16-річного віку,- на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто; 2) особі, яка досягла 16-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною,- на підставі заяви одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники). Заява є згодою на обробку персональних даних згідно із Законом України «Про захист персональних даних». Під час заповнення заяви особою або її законним представником (далі - заявник) працівник територіального підрозділу ДМС інформує заявника про вимоги Закону України «Про захист персональних даних».

Розділом ІІІ Порядку №456 визначений порядок оформлення паспорту вперше, а саме, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; 4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України; 5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб) (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №456).

А розділом ІІ Порядку №456 передбачено, що унесення до бланка паспорта відомостей про особу здійснюється працівниками територіальних підрозділів ДМС, на яких згідно з їх службовими обов`язками покладено заповнення бланків паспортів. Заповнення здійснюється відповідно до поданих документів від руки розбірливим почерком без скорочень та виправлень. У разі допущення помилок або виправлень бланки паспортів підлягають знищенню в порядку, установленому розділом ХI цього Тимчасового порядку.

Заповнення бланка паспорта здійснюється в такому порядку:

1) перша сторінка: до перших трьох рядків вносяться дані з великої літери про прізвище, ім`я та по батькові особи в називному відмінку українською мовою; у рядку «Дата народження» запис учиняється словесно-цифровим способом; у рядку «Місце народження» записи щодо громадян, які народилися на території України, учиняються відповідно до даних, що містяться у свідоцтві про народження, а щодо громадян, які народилися за межами України, - відповідно до поданих документів. До рядка вносяться: у разі народження: у містах Києві та Севастополі - назва міста; у містах обласного чи республіканського (Автономної Республіки Крим) значення - назва міста й області (Автономної Республіки Крим), до складу якої воно входить; у решті населених пунктів - назва населеного пункту, району, області (Автономної Республіки Крим); за кордоном - відомості відповідно до документа, що посвідчує факт реєстрації народження особи, або паспорта, що підлягає обміну, з обов`язковим зазначенням країни народження.

На першій сторінці бланка паспорта у призначеній для цього рамці вклеюється фотокартка особи, якій оформлюється паспорт. Перед уклеюванням фотокартки в нижній частині рамки зазначаються прізвище та ініціали особи, на ім`я якої оформлено паспорт;

2) друга сторінка: до перших трьох рядків вносяться дані з великої літери про прізвище, ім`я та по батькові особи в називному відмінку російською мовою; до четвертого та п`ятого рядків вносяться дані про дату та місце народження російською мовою; у шостому рядку зазначається стать особи українською та російською мовами; у рядку «Ким виданий паспорт» запис про орган, що видав паспорт, робиться українською та російською мовами;

На прохання особи до паспорта на сьому-дев`яту сторінки на підставі відповідних документів вносяться дані про дітей;

3) на десяту сторінку відповідно до поданих документів на прохання особи вносяться відмітки про сімейний стан особи, на ім`я якої оформлено паспорт (відмітки про сімейний стан особи вносить працівник територіального підрозділу ДМС у разі обміну паспорта, а також оформлення паспорта замість втраченого/викраденого).

Зразки штампів для внесення відміток про реєстрацію шлюбу або розірвання шлюбу наведено в додатку 2 до цього Тимчасового порядку. На зворотному боці заяви у графі «Службові відмітки» зазначається попереднє прізвище особи;

4) до сторінок від одинадцятої до шістнадцятої вносяться: відомості про зареєстроване місце проживання, зняте з реєстрації місце проживання відповідно до поданих документів. У разі обміну паспорта відомості про реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання переносяться із паспорта, що підлягає обміну. У разі оформлення паспорта замість втраченого/викраденого відомості про місце проживання вносяться відповідно до інформації, отриманої за результатами перевірки обліків територіального органу ДМС або виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради (далі - орган реєстрації); відомості про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання відповідно до Порядку провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2016 року № 816, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09 вересня 2016 року за № 1241/29371, які скріплюються печаткою (у разі оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання).

Після заповнення паспорта до графи 10 заяви вносяться дані про серію, номер і дату видачі паспорта, орган, що видав паспорт, прізвище та ініціали працівника, який його оформив. Працівник, який оформив паспорт, ставить свій підпис, після чого реквізити паспорта вносяться до книги обліку надходження і витрачання бланків паспортів (далі - Книга обліку) за формою згідно з додатком 3 до цього Тимчасового порядку.

Правильність оформлення паспорта, наявність підстав для оформлення перевіряються уповноваженою особою територіального підрозділу ДМС, яка за своїми службовими обов`язками відповідає за оформлення та видачу паспорта громадянина України, про що робиться відповідна відмітка у графі 11 заяви. Після такої перевірки на фотокартці, уклеєній у паспорт, проставляється рельєфний відбиток печатки, а на другій сторінці паспорта вчиняється підпис посадової особи територіального підрозділу ДМС, що скріплюється гербовою печаткою. Номери гербової печатки та рельєфного відбитка печатки мають збігатися і бути чіткими.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, а також з урахуванням положень діючого законодавства України, зокрема, з урахуванням абзацу 5 пункту 3 постанови №302, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною відмови відповідача в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, оскільки в даному випадку відповідач позбавлений можливості самостійно, за відсутності відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, вчинити такі дії.

В той же час, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України зразка 1994 року, проте, не відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, а у порядку та спосіб, встановлені чинним законодавством України.

Стосовно посилань позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17 та визнання даної адміністративної справи типової, суд зазначає, що прийняттю такого рішення Великою Палатою Верховного Суду передувало те, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тому Велика Палата дійшла висновку, що тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Проте, станом на теперішній час до чинного законодавства внесені зміни, якими питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних врегульовано, зокрема, затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року №456 Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, яким визначено процедуру оформлення та видачі паспорту громадянина України з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України», що унеможливлює віднесення даної адміністративної справи до типової.

При цьому, суд зауважує, що незважаючи на однаковий суб`єктний склад у зразковій справі № 806/3265/17 та у даній адміністративній справі, підстави позову в цих справах є різними, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у суду обов`язку для застосування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17 при вирішенні даного спору по суті.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судових витрат, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації судових витрат.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області в особі Деснянського районного відділу про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області в особі Деснянського районного відділу (02152, місто Київ, вулиця Березняківська, будинок 4а, ) оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України зразка 1994 року в порядку та спосіб, встановлені чинним законодавством України.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова