Справа № 1.380.2019.004303
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004303
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Грень Н.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Редкевич О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікайної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним рішення, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії -

в с т а н о в и в:

22.08.2019 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому позивач просить:

- визнати протиправним рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу №5 від 30.05.2019 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифікату № 013674 від 05.10.2018 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 Григорівни;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №158 від 10.06.2019 Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 № 013674 від 05.10.2018;

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката № 013674 від 05.10.2018 ОСОБА_1 шляхом внесення відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру розглянула лист Головного управління Держгеокадастру у Волинський області про наявність негативних висновків Державної експертизи від 06.03.2019 №15 та № 16 та прийняла рішення, оформлене у вигляді протоколу від 30.05.2019 року № 5. На підставі вказаного рішення Кваліфікаційною комісією Держгеокадастру 03.06.2019 сформовано подання №19/344 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів- землевпорядників», зокрема, № 6 ОСОБА_1 . На підставі подання Кваліфікаційної комісії від 03.06.2019 №19/344 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерівземлевпорядників» 10.06.2019 головою Держгеокадастру ОСОБА_2 Краснолуцьким винесено наказ «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», відповідно до якого постановлено анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників, серед іншого № 6 ОСОБА_1 .

Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними, а рішення та наказ такими що підлягають скасуванню, оскільки прийняті в порушення вимог чинного законодавства.

Відповідач 1 - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру позов не визнав, 18.09.2019 за вх. №33454 відзив на позовну заяву в якому зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Волинській області звернулось до Кваліфкомісії листом від 13.05.2019 № 21-3-0.9-3328/2-19 яким повідомило, що проведеною державною експертизою розроблених підприємцем ОСОБА_1 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виявлено помилки і в наслідок чого проекти оцінені негативно та не погоджені. В листі Головним управлінням було коротко зазначено перелік помилок та звернено прохання розглянути дане питання на засіданні Кваліфкомісії. Відповідач зазначив, що на засіданні Кваліфкомісії, розглянуто лист, Висновки державної експертизи землевпорядної документації від 06.03.2019 №15 та № 16 та проекти землеустрою розроблені позивачем на замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В процесі вивчення зазначених матеріалів досліджено зокрема розділи № 10 зазначених висновків, які містять зауваження та пропозиції до землевпорядної документації. За результатами заслуховування Секретаря Кваліфкомісії та вивчення матеріалів винесених на засідання, шляхом проведення голосування, ухвалено звернутись до Держгеокадастру з поданням щодо анулювання сертифікату ОСОБА_1 . На підставі подання Кваліфкомісії від 03.06.2019 № 19/344, Держгеокадастром прийнято Наказ від 10.06.2019 № 158, яким наказано анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників згідно з додатком. Про вказане рішення Держгеокадастр своїм листом від 11.06.2019 № 31-28-0.23-5082/2-19 повідомив ОСОБА_1 . Зазначає, що відповідачі діяли на підставі та у межах наданих законодавством, а прийняті ними рішення не підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі порушень вчинених позивачем.

Ухвалою судді від 23.08.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 27.08.2019 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, а саме до набрання законної сили рішенням у справі зупинено дію наказу від 10.06.2019 № 158 в частині анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 013674.

Ухвалою суду від 14.11.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не прибув, 28.11.2019 надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідачі у судове засідання не прибуди, належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

05.10.2018 відповідно до протоколу рішення Кваліфікаційної комісії від 27.09.2018 № 9 ОСОБА_1 видано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника за № 013674, який підтверджує відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень при здійсненні землеустрою.

Позивач виконувала роботи із землеустрою як фізична особа-підприємець.

В грудні 2018 року ОСОБА_1 виготовлені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах села Заставне Іваничівського району Волинської області громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Висновком № 11588/82-18 від 21.12.2018 експерта Державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Гончарука Олега Вікторовича погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах села Заставне Іваничівського району Волинської області гр. ОСОБА_4 , як такий, що відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Висновком № 19795/82-18 від 27.12.2018 експерта Державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ведут Надії Миколаївни погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах села Заставне Іваничівського району Волинської області гр. ОСОБА_3 , як такий, що відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Згідно з висновками експертів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації від 06.03.2019 №15 та №16 проведеної у Головному управління Держгеокадастру у Волинській області вказані проекти визнані такими, що не відповідають вимогам законодавства, оцінюються негативно та не погоджуються.

Експертами у висновках, які ідентичні один одному, вказано про зауваження до проекту землеустрою, а саме:

- матеріали документації із землеустрою не відповідають вимогам пункту 3.3.2. Методики проведення державної землевпорядної експертизи, затвердженої Наказом Цержкомзему від 03.12.2004 №391 (кожен аркуш документів в паперовому вигляді повинен бути засвідчений підписом і печаткою (за наявності) розробника об`єкта експертизи, а також підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. В електронній формі документи засвідчуються електронними цифровими підписами розробника об`єкта експертизи та сертифікованого інженера- землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, документація із землеустрою повинна бути пронумерована, прошита та скріплена підписом і печаткою розробника об`єкта експертизи);

- в назві проекту землеустрою не зазначена площа земельної ділянки, відсутній контртитул, не вказана дата та номер договору на виконання робіт. Зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій» Узгодити: пояснювальна записка - номер рішення; стор. 8,10 (рішення, довідка - назву сільської ради);

- до заяви (клопотання) прикласти завірену копію додатку (графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України);

- дооформити розділ матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (відсутній журнал польових вимірів). Привести у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 № 1075, ст. 5, 5-1 Закону України («Про топографо-геодезничну і картографічну діяльність»);

- до матеріалів проекту землеустрою долучити копію свідоцтва № 80241 про повірку вимірювальної техніки - електронного тахеометра (ст. 3 Закон України «Про метрологію і метрологічну діяльність», п. 69 Наказу міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають експлуатації за категоріями»;

- врахувати вимоги п. 3.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376 (межові знаки встановлюються у поворотних точках меж земельної ділянки, але не рідше ніж через 200 м);

- оформити акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон (ст. 50 Закону України «Про землеустрій»),

- оформити викопіювання з кадастрової карти (плану) відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 із змінами та доповненнями;

- проект землеустрою погодити з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури. Прикласти викопіювання з містобудівної документації (генплану забудови населеного пункту) із зазначеними проектними межами земельної ділянки та погодженням головного архітектора району. (ч.2 ст. 186-1 Земельного кодексу України).

Підсумкова оцінка проекту землеустрою: не погоджується.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 13.05.2019 №21-3-0.9-3328/2-19 повідомлено Державну службу України з питань Геодезії, картографії та кадастру про наявність вказаних негативних висновків Державної експертизи від 06.03.2019 №15 та №16 проведеної у Головному управлінні Держгеокадастру у Волинській області виготовлених Якубовською О.Г. проектів землеустрою.

За результатами розгляду вказаного листа, Кваліфікаційною комісією прийнято рішення оформлене у вигляді протоколу від 30.05.2019 №5 .

На підставі вказаного рішення Кваліфіаційною комісією Держгеокадастру від 30.06.2019 сформовано подання №19/344 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників», зокрема №6 ОСОБА_1

Надалі, на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 03.06.2019 №19/344 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників» 10.06.2019 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру винесено наказ №158 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» згідно з додатком, серед іншого №6 ОСОБА_1 .

Позивач не погодившись з такими рішеннями та діями Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Повноваження Держгеокадастру та Кваліфікаційної комісії у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Земельним кодексом України, законами України «Про землеустрій», «Про державну експертизу землевпорядної документації», наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про питання сертифікації інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів" від 28.07.2017 № 392, яким затверджено Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста (далі - Порядок № 392).

Відповідно до пункту "ж" частини першої статті 184 Земельного кодексу України землеустрій передбачає, зокрема, складання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін, упорядкування угідь, а також розроблення заходів щодо охорони земель.

Згідно з положеннями частини шостої статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Пунктом 1 частини четвертої статті 25 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою.

Частиною третьою статті 66 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники.

Відповідно до частин дев`ятнадцятої - двадцять першої статті 66 Закону України «Про землеустрій» кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.

Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.

Рішення про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника може бути оскаржено до суду.

Крім цього відповідно до частини восьмої статті 66 Закону України «Про землеустрій» рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено до суду.

Відповідно до статті 61-1 Закону України «Про землеустрій» державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Статтею 68 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до пункту 6 Розділу II Порядку № 392 рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.

Пунктом 19 Розділу III Порядку № 392 встановлено, що Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Держгеокадастр України наділений повноваженнями здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифікату на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Остання, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, в яких зафіксовані порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Судом встановлено, що підставою для прийняття Кваліфікаційною комісією відповідного рішення та, як наслідок, видачі оскаржуваного наказу, став лист-звернення Держгеокадастру до Кваліфікаційної комісії від 13.05.2019 № 21-3-0.9-3328/2-19 яким повідомлено, що проведеною державною експертизою розроблених підприємцем ОСОБА_1 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виявлено помилки і в наслідок чого проекти оцінені негативно та не погоджені.

При цьому, під «грубим порушенням» Кваліфікаційна комісія розуміє наявність негативних висновків експертів державної експертизи В.Є ОСОБА_7 та М ОСОБА_8 Заїка від 06.03.2015 року № 15 та №16 по проектах землеустрою, розроблених позивачем.

З огляду на наведене суд зазначає наступне.

Відповідно пункту «а» частини другої статті 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

При цьому, Закон України «Про землеустрій» не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.

Поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону України «Про землеустрій», має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

Судом зі змісту протоколу засідання Кваліфікаційної комісії від 30.05.2019 встановлено, що на засіданні комісії не проводилось детального аналізу поданих негативних висновків та доданих до них проектів землеустрою. Окрім того, зі змісту протоколу не вбачається, що Комісією при розгляді листа були повно з`ясовані всі обставини, необхідні для встановлення грубого порушення ОСОБА_1 вимог законодавства.

Окрім того, судом досліджено висновки експертів та викладені у п. 9 висновків зауваження.

Так, у висновку вказано, що матеріали документації із землеустрою не відповідають вимогам пункту 3.3.2. Методики проведення державної землевпорядної експертизи, затвердженої Наказом Держкомзему від 03.12.2004 №391 (кожен аркуш документів в паперовому вигляді повинен бути засвідчений підписом і печаткою (за наявності) розробника об`єкта експертизи, а також підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. В електронній формі документи засвідчуються електронними цифровими підписами розробника об`єкта експертизи та сертифікованого інженера- землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, документація із землеустрою повинна бути пронумерована, прошита та скріплена підписом і печаткою розробника об`єкта експертизи). З огляду на вказане судом з долучених до матеріалів справи проектів землеустрою встановлено, що кожен аркуш документів в паперовому вигляді засвідчений підписом розробника об`єкта експертизи, а також підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера- землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, експерт у даному випадку не розмежовує поняття «документ» та поняття «матеріали документації». Документація із землеустрою пронумерована, прошита та скріплена підписом і печаткою розробника об`єкта експертизи. Електронна форма проекту землеустрою додана.

У пункті 2 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано, що в назві проекту землеустрою не зазначена площа земельної ділянки, відсутній контртитул, не вказана дата та номер договору на виконання робіт. Зміст не в повній мірі відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій» Узгодити: пояснювальна записка - номер рішення; стор. 8,10 (рішення, довідка - назву сільської ради. З огляду на вказане зауваження позивач зазначив, що територія Заставненської сільської ради в процесі реформування становить складову Литовезької сільської ради, про що експерти поінформовані. Окрім того, до проекту землеустрою долучений контртитул проект. Вказаний номер та дата договору на виконання робіт в завданні на виконання робіт.

У пункті 3 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано, що до заяви (клопотання) слід прикласти завірену копію додатку (графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України). Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки додаються до заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою до органу місцевого самоврядування. Як складова проекту землеустрою дані графічні матеріали не передбачено.

У пункті 4 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації вказано: дооформити розділ матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (відсутній журнал польових вимірів). Привести у відповідність до постанови Кабінету Міністрів (України від 13.07.1998 № |1075, ст. 5, 5-1 Закону України («Про топографо-геодезничну і картографічну діяльність»). Як вказав позивач, журнал польових вимірів додано до матеріалів.

У пункті 5 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації експертами вказано: до матеріалів проекту землеустрою долучити копію свідоцтва № 80241 про повірку вимірювальної техніки - електронного тахеометра (ст. 3 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», п. 69 Наказу міністерства економічного (розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації за категоріями». Судом встановлено, що дані про свідоцтво №80241 про повірку вимірювальної техніки електронного тахометра вказані в пояснювальній записці проекту. Як зауважив позивач, вказані в зауваженні норми нормативних актів не передбачають долучення свідоцтва про повірку до матеріалів проекту землеустрою.

У пункті 6 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації експертами вказано: врахувати вимоги п. 3.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376 (межові знаки встановлюються у поворотних точках меж земельної ділянки, але не рідше ніж через 200 м). Як зазначила позивач, нею при виготовленні проекту землеустрою враховано вимоги п. 3.4 Інструкції.

У пункті 7 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації експертами вказано: оформити акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон (ст. 50 Закону України «Про землеустрій»). В свою чергу, як вказано позивачем, Охоронні зони відсутні, про що вказано в переліку обмежень щодо використання земельної ділянки, отже даний акт не додається до проекту.

У пункті 8 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації експертами вказано: оформити викопіювання з кадастрової карти (плану) відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 із змінами та доповненнями. Судом встановлено, що викопіювання з кадастрової карти (плану) наявне в проекті. Окрім того, позивачем зазначено, що в зауваженні відсутнє посилання на конкретну вимогу постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № Ю51.

У пункті 9 зауважень та пропозицій до землевпорядної документації експертами вказано: проект землеустрою належить погодити з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури. Прикласти викопіювання з містобудівної документації (генплану забудови населеного пункту) із зазначеними проектними межами земельної ділянки та погодженням головного архітектора району. (ч.2 ст. 186-1 Земельного кодексу України). В свою чергу, як вказано позивачем, проект землеустрою належить погодити з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури погоджено.

З огляду на наведене, суд дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку про недоведеність відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, вчинення ОСОБА_1 грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Окрім того, суд вважає за необхідне зауважити, що вищевказані проекти землеустрою були попередньо позитивно оцінені та погоджені експертами Державної експертизи без зауважень. Однак, такі висновки на засіданні Кваліфікаційної комісії не досліджувались.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачами без врахування усіх істотних обставин справи прийнято оскаржуване рішення про анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

Окрім того, суд також враховує, що юридична відповідальність є однією з форм захисту суспільства та держави від посягань на відповідні цінності, головними з яких відповідно до статті 3 Конституції України є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. При цьому, юридична відповідальність ґрунтується, у першу чергу, на державному примусі як специфічному впливі на поведінку особи, заснованому на організованій силі та спрямованому на безумовне виконання санкціонованих державою правил поведінки (норм права). Такий примус передбачає його регламентованість виключно законом, наявність чітко встановлених меж застосування та здійснення лише компетентним суб`єктом владних повноважень.

Мета застосування державою юридичної відповідальності до правопорушника обумовлена цілями, заради яких вона запроваджується. До таких основних цілей слід віднести наступну:

охоронна - зупинити триваюче правопорушення (протиправний стан);

правозабезпечувальна - досягнути результату у формі приведення поведінки (діяльності) відповідного суб`єкта до стану правомірної;

правовідновлювальна (компенсаційна) - відновити порушене право потерпілого та компенсувати йому матеріальний і моральний збиток, заподіяний правопорушенням;

попереджувальна (превентивна) - попередити вчинення нових правопорушень з боку як самого правопорушника (приватна превенція), так і інших суб`єктів (загальна превенція);

процедурно-процесуальна - офіційно визнати правопорушника винним у здійсненні протиправного діяння;

виховна - перевиховати правопорушника шляхом забезпечення у нього сталого спрямування на неухильне дотримання норм права;

каральна (штрафна) - покарати правопорушника у формі понесенні ним додаткових втрат, зокрема, й анулювання кваліфікаційного сертифікату.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 803/1122/17.

Таким чином, суд вважає, що спірне рішення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру прийняте з недотриманням встановлених законом вимог. Відповідачі прийняли рішення всупереч частини другої статті 2 КАС України, оскільки воно є необґрунтованим, не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, непропорційно, оскільки позивач не допускала грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а тому, таке підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

З урахуванням встановлених у справі обставин, за відсутності негативних наслідків, суд дійшов висновку, що Кваліфікаційною комісією з порушенням норм чинного законодавства та без врахування усіх істотних обставин, було ухвалено рішення у формі протоколу № 5 від 30.05.2019 в частині прийняття рішення про направлення до Держгекадастру Подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника №013674 від 05.10.2018 ОСОБА_1 .

Враховуючи протиправність рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у формі протоколу протоколу № № 5 від 30.05.2019, також наявні правові підстави для скасування наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 10.06.2019 № 158 в частині анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника №013674 від 05.10.2018 ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката шляхом внесення в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників відомості про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №013674 від 05.10.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 66-1 Закону України «Про землеустрій», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, веде Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників, які отримали кваліфікаційний сертифікат.

У Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників зазначається така інформація про інженера-землевпорядника: 1) прізвище, ім`я та по батькові; 2) дата видачі та номер кваліфікаційного сертифіката; 3) назва навчального закладу, на базі якого складався кваліфікаційний іспит та який здійснював підвищення кваліфікації інженера-землевпорядника; 4) дата та номер протоколу рішення Кваліфікаційної комісії про видачу кваліфікаційного сертифіката; 5) види робіт із землеустрою, зазначені в кваліфікаційному свідоцтві; 6) інформація про підвищення кваліфікації; 7) інформація щодо анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката; 8) місце роботи інженера-землевпорядника; 9) відомості про членство у саморегулівній організації у сфері землеустрою.

Відомості про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників у строк не пізніше ніж через три робочі дні після прийняття відповідного рішення про анулювання (позбавлення) чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката.

Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Технологічні та програмні засоби, необхідні для оприлюднення відомостей Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, повинні забезпечувати юридичним та фізичним особам можливість безоплатного анонімного перегляду, копіювання та роздрукування реєстру на основі поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, цілодобово, без обмежень.

Судом встановлено, що відповідачем 1 були внесені відомості до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників до Розділу «Інформація щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката» - «Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 05.10.2018 № 013674 анульовано наказом Держгеокадастру від 10.06.2019 № 158».

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру внести в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників відомості про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат №013674 від від 05.10.2018.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, викладене у формі протоколу №5 від 30.05.2019 щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифікату № 013674 від 05.10.2018 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 Григорівни.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №158 від 10.06.2019 Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 № 013674 від 05.10.2018.

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката № 013674 від 05.10.2018 ОСОБА_1 шляхом внесення відомостей до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Стягнути з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, , місцезнаходження: 03151, вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 Ільковичі АДРЕСА_2 район АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір в сумі 2305 (дві тисячі триста п`ять ) грн. 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.12.2019.