Справа № 620/2512/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2512/19 Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відносно виплати грошових сум у розмірі 18942,98 грн, нарахованих відповідно до судових рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 р. та від 01.04.2019 р. на умовах Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649;

- зобов`язати здійснити виплату 18 942,98 грн нарахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період із 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. на підставі довідки апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 № 7/12/103 та з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. на підставі довідки апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 р. № 7-12/18 відповідно до судових рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 р. та від 01.04.2019 р.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 р. (справа № 620/642/19) та від 01.04.2019 р. (справа № 620/654/19), проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. та з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р., яке склало 18924,96 грн, але нарахована сума не була виплачена.

Водночас позивач вважає необґрунтованим посилання відповідача у листі від 02.08.2019 р. № 2897/02/М-12 на виплату боргу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», оскільки нарахована сума щомісячного довічного грошового утримання повинна бути виплачена.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 р. провадження у справі закрито на підставі ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки суд не встановив, не перевірив та не надав належної оцінки заявленому позову. Закриваючи провадження у справі з тих підстав, що є чинні судові рішення прийняті на користь позивача, суд першої інстанції не встановив, що поданий в даній справі позов не є тотожним за підставами та предметом позову іншим судовим рішенням на які посилається суд першої інстанції та, які наявні в матеріалах справи. Апелянт просить розглядати справи без його участі.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення. У відзиві відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача щодо зобов`язання, що стосуються виплати доплат щомісячного грошового утримання за період з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. на підставі довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 р. № 7-12/103 та за період з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. на підставі довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 р. № 7-12/8 вже заявлялися позивачем до Чернігівського окружного адміністративного суду у справах № 620/654/19 та № 620/642/19.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін судом ухвалено подальший розгляд здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвалу суд першої інстанції слід скасувати із направленням для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 р. (справа № 620/642/19), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 р, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 на підставі довідки апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 № 7-12/18; зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. на підставі довідки апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 № 7-12/18, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат; в іншій частині позову відмовлено.

У свою чергу, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 р. (справа № 620/654/19), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 р., позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. на підставі довідки апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 №7-12/103; зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 на підставі довідки апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 р. № 7-12/103, з урахуванням фактично проведених за даний період виплат; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 р. здійснено заміну боржника - Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України замінено його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Вищевказані рішення суду набрали законної сили.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що питання щодо проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 було предметом розгляду Чернігівського окружного адміністративного суду, рішення якого, на момент подання даного позову, виконувались відповідачем.

Водночас, як вбачається з позову, позивач не погоджується з порядком виплати відповідачем, на виконання вищевказаних рішень суду, перерахованого щомісячного довічного грошового утримання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Також, на думку суду першої інстанції, виконання рішень судів, які набрали законної сили, здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а тому, якщо позивач не погоджується з порядком виплати йому відповідачем, на виконання вищевказаних рішень суду, які набрали законної сили, перерахованої суми щомісячного довічного грошового утримання, всі питання необхідно вирішувати у порядку примусового виконання рішення суду, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частинами першою, другою статті 8 Кодексу передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Делькур проти Бельгії» висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 р. по справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що однією з засад адміністративного процесу є положення про те, що конкретний позов суд розглядає лише один раз. Тотожною є справа, в якій беруть участь ті самі сторони, збігається предмет і підстави позову.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Отже, провадження у справі може бути закрито, якщо є судові рішення, які набрали законної сили, в яких є однакові сторони та ідентичні позовні вимоги та зміст позову. У разі, якщо у справі є інша сторона чи відмінні позовні вимоги та/або підстави позову, суд повинен розглядати поданий позов в загальному порядку.

Як вбачається з аналізу рішень Чернігівського окружного адміністративного суду у справах № 620/642/19 та № 620/654/19 предметом спору була відмова Управління Пенсійного фонду у Чернігівській області зробити перерахунок довічного грошового утримання позивача за період з 04.12.2018 р. по 31.01.2019 р.

Натомість у даній справі позивач оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 02.08.2019 р. № 2897/02/М-12 щодо розгляду його звернення з приводу невиконання судових рішень у справах № 620/642/19 та № 620/654/19. Підставами для звернення до суду є неналежний на думку позивача розгляд його звернення про виконання судових рішень, винесених на користь позивача, незгода позивача із порядком виконання судових рішень та розгляд звернення некомпетентною особою.

Отже, з наведеного вбачається, що підстави та предмет позову в даній справі є відмінними від тих, що були заявлені та розглянуті у справах № 620/642/19 та № 620/654/19, а відтак колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неправомірно закрито провадження у справі.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом першої інстанції не надано належної правової кваліфікації спірним правовідносинам, а відтак оскаржувану ухвалу не можна вважати законною та обґрунтованою.

Відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі, чим порушив норми процесуального права, а тому, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 313, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко