Справа № 360/4895/19
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4895/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанов про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, у якій позивач просив суд:

- скасувати постанову про накладення штрафу, ВП № 57118675, від 23 квітня 2019 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушкою М.В.;

- скасувати постанову про накладення штрафу, ВП № 57118675, від 27 травня 2019 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушкою М.В.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 26.04.2018 у справі № 415/4854/17 зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року та виплатити виниклу заборгованість. Головним державним виконавцем, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушкою Маргаритою Володимирівною 03 вересня 2018 року ВП №57118675 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про зобов`язання Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року та виплатити виниклу заборгованість. Управлінням повідомлялося про фактичне добровільне виконання рішення суду щодо поновлення щомісячного нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 відповідно до розпорядження від 22.05.2018 пенсія за квітень 2017 року була нарахована та виплачена на основну відомість червня 2018 року у розмірі 2696,62 грн. Розпорядженням управління від 03.07.2018 пенсія за період з травня 2017 року по липень 2018 року у сумі 55402,39 грн. була нарахована на додаткову відомість серпня 2018 року на виконання судового рішення у справі № 415/4854/17. Враховуючи отриману інформацію про виконання рішення суду, головним державним виконавцем 23.04.2019 та 27.05.2019 винесена постанова про накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду. В обґрунтування головним державним виконавцем постанови про накладення штрафу зазначено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області рішення суду не виконано в повному обсязі.

Отже, накладення штрафу є протиправним, оскільки суперечить нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 грудня 2019 року (а.с. 1-2).

04 грудня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 41-46), у якій представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначивши наступне.

31.08.2018 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшов виконавчий лист Лисичанського міського суду Луганської області від 26.04.2018 № 415/4854/17 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 та виплатити виниклу заборгованість. 03.09.2018 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. На адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла відповідь від боржника з якої встановлено, що рішення суду боржником не виконано. 23.04.2019 державним виконавцем, керуючись ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про накладення штрафу, у розмірі 5100 грн.

У постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598) викладено правовий висновок, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Разом з тим відповідач зазначив про неможливість застосування такої практики Верховного Суду, оскільки відсутність фінансування не доведена документально, не надано доказів вчинення будь-яких дій на отримання фінансування для виконання судового рішення на момент накладення штрафу на боржника.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, шо підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідач вважає, що позивачем не було вжито всіх можливих та необхідних заходів для виконання судового рішення в повному обсязі.

Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, розгляд справи просив проводити без його участі.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

31 серпня 2018 року представником стягувача було подано заяву про примусове виконання рішення разом з виконавчим листом №415/4854/17 від 26.04.2018 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з 01 квітня 2017 року та виплатити виниклу заборгованість (а.с. 100-102).

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 03.09.2018 відкрито виконавче провадження №57118675 з примусового виконання виконавчого листа №415/4854/17, виданого Луганським окружним адміністративним судом 26.04.2018 (а.с. 99).

Відповідачем направлялись до УПФУ в м.Лисичанську Луганської області вимоги №6224 від 19.09.2018 (а.с. 20, 94-95), №6409 від 08.10.2018 (а.с. 18, 92-93), №2319 від 13.05.2019 (а.с. 58-59), №1969 від 23.04.2019 (а.с. 60), №1890 від 19.04.2019 (а.с. 75-76), щодо надання інформації стосовно повного та фактичного виконання рішення суду.

Листами УПФУ в м.Лисичанську Луганської області №7625/07-33 від 01.10.2018, №8024/07-33 від 12.10.2018, №3948/07-33 від 19.04.2019 (а.с. 62), №6172/03-33 від 16.05.2019 повідомив відповідача про вжиті заходи щодо виконання рішення суду, зокрема, зазначив, що управлінням було виплачено місячний розмір пенсії за квітень 2018 року у сумі 2696,62 грн. Також зазначено, що Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області не є розпорядником коштів. З посиланням на положення постанови КМУ від 25.04.2018 №335 зазначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 23.04.2019 ВП №57118675 за не виконання рішення суду накладено на Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області штраф у розмірі 5100,00 грн (а.с. 14 зворотній бік, 61).

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 27.05.2019 ВП №57118675 за не виконання рішення суду накладено на Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області штраф у розмірі 10200,00 грн (а.с. 12 зворотній бік, 56).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

За приписами частин першої та другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналіз викладеної норми свідчить, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

За приписами п.п. 3, 5, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, виплати пенсій Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснюються виключно за рахунок Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Пунктом 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 передбачено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Згідно ст.ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області повідомило, що виплата проводиться відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та те, що управління не є розпорядником коштів.

Аналізуючи доводи позивача, суд приходить до висновку, що невиконання судового рішення в частині виплат грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, оскільки відповідач не належить до категорії розпорядників бюджетних коштів, а тільки є їх одержувачем (п.38, 47, ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України), не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу в такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання коштів. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).

Таким чином, виплати здійснюються Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав у державного виконавця для винесення постанов про накладення штрафу на боржника, тому постанови про накладення штрафу від 23.04.2019 ВП №57118675 та від 27.05.2019 ВП №57118675 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо посилань відповідача на пропущення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що ухвалою суду від 02 грудня 2019 року вже було вирішено питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, зокрема, визнано поважними причини його пропуску та поновлено такий строк, а тому зазначені посилання є необґрунтованими.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Суд звертає увагу, що при цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, в даному випадку судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанов про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 23.04.2019 про накладення на управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №57118675.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 27.05.2019 про накладення на управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області штрафу у розмірі 10200,00 грн у виконавчому провадженні №57118675.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Ірметова