Справа № 367/2888/19
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 серпня 2019 року м. Київ Справа № 367/2888/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1
доголовного спеціаліста Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Волкової Маргарити Дмитрівни
провизнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ірпінського міськрайонного суду Київської області з позовом до головного спеціаліста Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Волкової Маргарити Дмитрівни про визнання протиправним та скасування рішення Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про примусове повернення з України громадянки Вірменії ОСОБА_1 від 29.03.2019.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви позивачем також заявлено вимогу про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення.

Ухвалою Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2019 адміністративну справу № 367/2888/19 передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду на підставі статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 (суддя Горобцова Я.В.) відмовлено у прийнятті даної справи до провадження та повернуто її до Ірпінського міськрайонного суду Київської області.

12.07.2019 наведену вище адміністративну справу повторно направлено до Київського окружного адміністративного суду.

12.08.2019 наведена вище адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В.

Вирішуючи питання щодо прийняття адміністративної справи № 367/2888/19 до свого провадження, суд враховує наступне.

Передаючи справу до Київського окружного адміністративного суду, Ірпінський міськрайонний суд Київської області, посилаючись на положення частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначив, що дана категорія справ не підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним.

Так, відповідно до положень частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, а саме: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Водночас особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначено статтею 288 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено протиправним, на його думку, рішенням Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 29.03.2019 про примусове повернення ОСОБА_1 з України у країну походження - Вірменію.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що дана адміністративна справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному, а саме: Ірпінському міськрайонному суду Київської області.

Судом враховано, що за змістом частини першої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності справ не допускаються.

Водночас порушення правил предметної юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування рішення суду з направленням справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria», словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з…питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

При цьому Кодексом адміністративного судочинства України не визначено, які саме процесуальні дії має вчинити суд у випадку передачі справи з іншого суду з порушенням правил предметної юрисдикції (підсудності).

Разом з тим, частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відтак, виходячи з принципу аналогії закону, суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин положення пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Судом також враховано, що в силу приписів частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається, зокрема, одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 20, пунктом 2 частини першої статті 29, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Адміністративну справу № 367/2888/19 за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Волкової Маргарити Дмитрівни про визнання протиправним та скасування рішення та заяву про забезпечення позову передати на розгляд Ірпінського міськрайонного суду Київської області.

2. Копію ухвали надіслати (видати) позивачу (його представнику) невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Харченко С.В.