Справа № 440/4412/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4412/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якій просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке, починаючи з 25 квітня 2019 року, допустило порушення права позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання пенсії як інваліду війни, інвалідність якого настала внаслідок виконання обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи при виконанні радіаційних робіт в зоні відчуження, в обсязі та порядку, який існував до обмеження, скасування їх нормативними актами, які були визнані неконституційними рішеннями Конституційного Суду України та у розмірі, встановленому рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі № 1-р(ІІ)/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нараховувати та виплачувати позивачу належну пенсію в порядку та розмірі, визначеному Законами України № 2262 та № 796 з урахуванням рішення Конституційного Суду України з цього приводу, без обмежень, визнаних неконституційними, у розмірі не меншому, ніж 17747,20 грн.;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області суми протиправно несплаченої частини пенсії з 26 квітня 2019 року у розмірі 64006,74 грн.;

допустити негайне виконання рішення суду, відповідно до частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незгоду із застосуванням органом Пенсійного фонду розрахункової величини при обчисленні його пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач стверджує, що відповідач неправомірно відмовляється нараховувати та виплачувати пенсію з відповідними доплатами та нарахуваннями на умовах, в розмірі та порядку, визначеному Конституцією України та спеціальними Законами № 2262 та № 796, з урахуванням рішень Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25 квітня 2019 року, № 7-р(ІІ)/2016 від 20 грудня 2016 року та № 6-р(ІІ)/2018 від 17 липня 2018 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03 грудня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в пенсійному законодавстві закріплено принцип, за яким не допускається участь громадянина одночасно у двох видах пенсійних правовідносин, тобто не допускається одночасно призначення кількох пенсій одній особі. Водночас, у разі виникнення у громадянина права на різні види пенсій, він може обрати на свій розсуд найбільш вигідний для нього вид пенсії як в межах одного закону, так і за різними законами. У цьому випадку позивач має статус як військовослужбовця, так і постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто може отримувати одну з двох видів державних пенсій /а.с. 27-28/.

04 грудня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на наявності правових підстав для перерахунку його пенсії /а.с. 58-62/.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

З урахуванням наведеної норми процесуального закону, подана позивачем відповідь на відзив не є заявою по суті справи.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені в заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії І відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , а також є інвалідом ІІ групи, згідно довідки МСЕК № 0257929 ІІ група інвалідності встановлена у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків в/служби з ЛНА на ЧАЕС /а.с. 18/.

Позивач перебуває на обліку у пенсійному органі як одержувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З 01 липня 2019 року позивачу проведено перерахунок пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 Порядку № 1210, за результатами перерахунку основний розмір пенсії склав 8235,65 грн. /а.с. 52/.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, у якій просив нараховувати та виплачувати належну позивачу пенсію в порядку та розмірі визначеному Законами № 2262 та № 796, з урахуванням рішення Конституційного Суду України у розмірі 17747,20 грн. /а.с. 29-32/.

За результатами розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 18 жовтня 2019 року № 5234/М-02 повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії. Свою позицію мотивував посиланням на те, що перерахунок пенсії проведено з 01 липня 2019 року згідно із затвердженою рішенням Уряду формулою /а.с. 21/.

Не погодившись із такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон № 796-ХІІ).

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з частиною третьою статті 54 Закону № 796-ХІІ умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Статтею 59 Закону № 796-ХІІ урегульовано порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким частину третю статті 59 Закону № 796-ХІІ з 01 жовтня 2017 року викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851 внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (надалі - Порядок № 1210), згідно з якими згаданий Порядок доповнено пунктом 9-1, відповідно до якого за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х (Кв : 100%),

де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс = (Зп (мін) х 5) : Зс1,

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи. У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543 абзац перший пункту 9-1 Порядку № 1210 викладено в такій редакції: "За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:".

При цьому Кабінетом Міністрів України визначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543 набирає чинності з 01 липня 2019 року.

Суд враховує, що норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 визначено, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 25 квітня 2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 25 квітня 2019 року позивач отримував пенсію по інвалідності, призначену йому відповідно до статті 54 Закону № 796-XII.

Відповідач не заперечує, що положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 поширюються на позивача.

Разом із цим, суд зауважує, що визнання неконституційним положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII в частині словосполучення "дійсної строкової" не призвело до зміни формули, передбаченої пунктом 9-1 Порядку № 1210, за якою проводиться обчислення пенсії.

Основний розмір пенсії позивача обчислено за формулою, визначеною пунктом 9-1 Порядку № 1210, що складає 8235,65 грн. /а.с. 52/.

П`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, це лише вихідний показник для обчислення пенсії, який сам по собі не враховує індивідуальних особливостей кожного окремого пенсіонера (зокрема, розміру відшкодування фактичних збитків (у відсотках)), а тому застосування формули, наведеної у пункті 9-1 Порядку № 1210, дозволяє визначити розмір пенсії індивідуально для кожного пенсіонера із врахуванням відсотка втрати ним працездатності.

Суд зазначає, що Порядок № 1210 прийнятий з метою практичної реалізації статей 54, 57 та 59 Закону № 796-XII.

Однак, ініціатор звернення вважає, що при обчисленні основного розміру пенсії відповідач мав врахувати одночасно положення статті 21 Закону № 2262-ХІІ та частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, та обчислити пенсію позивача за формулою з урахуванням 80% від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2019 року - 4173,00 грн., що становить: 80% х 5 х 4173,00 грн. = 16692,00 грн.

Суд зауважує, що позивач у своєму розрахунку застосовує розмір процентів сум грошового забезпечення, передбачені статтею 21 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якою пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Однак, статтею 7 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відтак, військовослужбовцям які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, а у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

Таким чином, стаття 21 Закону № 2262-ХІІ підлягає застосуванню при визначенні розміру пенсії по інвалідності у разі, якщо військовослужбовець, який має право на різні державні пенсії, обрав пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однак, позивач отримує пенсію по інвалідності згідно Закону № 796-XII та не звертався до відповідача із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності згідно Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, на даний час відсутні підстави для перерахунку пенсії на підставі статті 21 Закону № 2262-ХІІ.

Щодо посилання позивача на статтю 60 Закону № 796-XII, якою передбачено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть надаватись й інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, суд зазначає, що поняття "пенсія", "пільга" та "компенсація" не є тотожними, зокрема, за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Суд зауважує, що вимоги позивача ґрунтуються на застосуванні зазначеної позивачем формули, яка не встановлена Законом № 796-XII та Порядком № 1210, а тому позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за алгоритмом, що не відповідає приписам чинного законодавства, не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку, що дії відповідача відповідають вимогам законодавства України, а позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Стосовно клопотання позивача про допущення негайного виконання рішення суду, відповідно до частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова