Справа № 520/5223/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

03 грудня 2019 р. рокуСправа № 520/5223/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,
за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 року по справі № 520/5223/19
до Харківської митниці ДФС
про визнання незаконним та скасування рішення,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС України, (вул. Короленка, 16-Б, м. Харків, 61003, ) від 14.05.2019 року про коригування митної вартості № UА807000/2019/002137/2 марки Peugeot, модель 308, номер кузова VIN НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2015, країни виробник FR.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, 16-Б, м. Харків, 61003, ).

Стягнуто з Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, 16-Б, м. Харків, 61003, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривні 00 копійок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем продано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 року по справі № 520/5223/19 - залишено без змін.

25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Харківською митницею ДФС подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та розмір судового збору, які підлягають розподілу між сторонами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Матеріали справи свідчать, що позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу згідно акту виконаних робіт від 18.11.2019 року за № 0135-А та акту виконаних робіт від 19.11.2019 № 0135-Б, які складаються зі складання письмових пояснень по справі № 520/5223/19 про визнання протиправним та скасування рішення Харківської митниці ДФС тривалістю 3 години вартістю 1500 грн. та участі адвоката та представництва клієнта у судовому засіданні у розмірі 1500 грн. за 1 судодень.

На підтвердження понесених витрат позивачем надані до суду наступні документи, а саме: договір про надання правової допомоги № 135 від 17.05.2019 року (а.с. 30-31), додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги № 135 від 17.05.2019 року (а.с. 32), акт виконаних робіт від 18.11.2019 року за № 0135-А та акт виконаних робіт від 19.11.2019 № 0135-Б, квитанцію від 19.11.2019 про сплату за надання послуг по договору про надання правової (правничої) допомоги № 135 від 17.05.2019 року у розмірі 3000 грн. (а.с. 188)

Таким чином, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн..

Колегія суддів зауважує, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на це, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Водночас, доводи суб`єкта повноважень щодо заявлена позивачем вимога про стягнення з митниці на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу не підтверджена належними та допустимими доказами, зазначених вище висновків суду не спростовують, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті виконаних робіт (наданих послуг).

За таких обставин, з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу та недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн. та стягнення цих витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось.

Керуючись ст. 134, 139, 143, 243, 250, 252, 310, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, 16-Б, м. Харків, 61003, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 3000 (три тисячі) гривні 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій С.П.
Судді(підпис) (підпис) Перцова Т.С. Русанова В.Б.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 09.12.2019 року