Справа № 465/1971/19
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

за участю секретаря Школьнікової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львов в особі інспектора Кригуль Романа Степановича, про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 квітня 2019 року інспектор патрульної поліції виніс постанову серії ЕАВ №1045334 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КупАП (перевищення допустимої швидкості у населеному пункті та після зупинки т/з на вимогу патрульного, неувімкнення аварівної світлової сигналізації).

З вищевказаною постановою позивач не погоджується та вважає таку протиправною виходячи з наступного.

Позивач наголошує на тому, що жодних правил не порушував та належних та допустимих доказів його винуватості інспектором патрульної поліції не надано, крім того позивач зазначає, що інспектором порушена процедура при складанні адміністративних матеріалів.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

В судове засідання позивач не зявився, однак подав через канцелярію суду клопотання про слухання справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження за наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 квітня 2019 року інспектор патрульної поліції виніс постанову серії ЕАВ №1045334 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП (перевищення допустимої швидкості у населеному пункті та після зупинки т/з на вимогу патрульного, неувімкнення аварівної світлової сигналізації).

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкіцстю не більше 50 км/год.

Відповідно до п.9.9.б ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.2 ст. 122 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Щодо заявленої вимоги про визнання протиправних дій, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 286 КАС України, За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд не вправі визнавати дії інспектора протиправними щодо розгляду справи про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст.9,72,77, 241, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львов в особі інспектора Кригуль Романа Степановича, про скасування постанови, -задоволити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1045334 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до 8 Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ванівський Ю.М.