Справа № 473/4998/19
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4998/19
РІШЕННЯ

іменем України

"06" грудня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

перекладача Ехвая В.І.,

представника позивача Долганюк Ю.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2019 року УДМС України в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Вимоги обґрунтовано тим, що 03 грудня 2019 року співробітниками УСР в Миколаївській області був виявлений та доставлений в службове приміщення Вознесенського РВ УДМС України в Миколаївській області громадянин ОСОБА_2 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме перебував на території України без наявності документів, що б надавали йому право законного перебування на території України.

В цей же день, відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на строк до трьох діб з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_3 на постійне місце проживання в Україну в 2015 році та 17 листопада 2015 року звернувся із заявою про отримання дозволу на імміграцію, який був отриманий ним 12 січня 2016 року. 02 лютого 2016 року відповідач отримав посвідку на постійне проживання на території України. Проте рішенням від 30 серпня 2018 року вказаний дозвіл на імміграцію було скасовано.

За час перебування в Україні ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативної сторони. На території України притягувався до кримінальної відповідальності, веде антисоціальний спосіб життя, був помічений в компаніях, схильних до вчинення кримінальних правопорушень, тобто продовжує становити суспільну небезпеку. Останній також раніше уникав від проведення процедури його повернення в країну походження та видворення за межі України.

03 грудня 2019 року провідним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління ДМС України в Миколаївській області Демидченком В.О. прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_1 в країну походження в строк до 05 грудня 2019 року.

Також, 03 грудня 2019 року провідним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління ДМС України в Миколаївській області Демидченком В.О. прийнято рішення про поміщення ОСОБА_1 до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України».

За встановлених обставин, позивач просив примусово видворити відповідача за межі території України з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк, необхідний для видворення, але не більше шести місяців, звернувши рішення до негайного виконання.

В судовому засіданні представник позивача Долганюк Ю.Ю. позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що він дійсно є громадянином Грузії, має паспорт цієї держави, проте на законних підставах прибув на територію України та проживає тут тривалий час, створив сім`ю, а тому не вбачав підстав для задоволення позову.

В подальшому відповідач ОСОБА_1 , а також його представники Марченко В ОСОБА_4 , Гриненко Т.В ОСОБА_5 , які не давали пояснень по справі, відмовилися від продовження розгляду справи за їх участю без наявності для цього поважних причин, а тому суд з врахуванням вимог п. 10 ч. 2, п.п. 8, 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, а також ч. 15 ст. 289 КАС України, згідно якої адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви, продовжив розгляд справи без участі вказаних осіб.

Водночас, від послуг свого представника Корець С.В. відповідач ОСОБА_1 відмовився в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача Долганюк Ю.Ю., відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 03 грудня 2019 року співробітниками УСР в Миколаївській області був виявлений та доставлений в службове приміщення Вознесенського РВ УДМС України в Миколаївській області громадянин ОСОБА_2 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме перебував на території України без наявності документів, що б надавали йому право законного перебування на території України.

В цей же день, відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на строк до трьох діб з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_3 на постійне місце проживання в Україну в 2015 році та 17 листопада 2015 року звернувся із заявою про отримання дозволу на імміграцію, який був отриманий ним 12 січня 2016 року. 02 лютого 2016 року відповідач отримав посвідку на постійне проживання на території України. Проте рішенням ДМС від 30 серпня 2018 року вказаний дозвіл на імміграцію було скасовано. Законність рішення про скасування дозволу на імміграцію підтверджено рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року (залишеного без змін рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року).

03 грудня 2019 року провідним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління ДМС України в Миколаївській області Демидченком В.О. прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_1 в країну походження в строк до 05 грудня 2019 року.

Також, 03 грудня 2019 року провідним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення Управління ДМС України в Миколаївській області Демидченком В.О. прийнято рішення про поміщення ОСОБА_1 до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України».

Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон), нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Ч. 3 ст. 3 Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону, іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Ч. 1 ст. 30 вказаного Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ч. 1 ст. 288 КАС України).

В судовому засіданні з наданих позивачем доказів встановлено, що відповідач є громадянином республіки Грузія, не має жодних документів, що засвідчують законність його перебування на території України. Останній вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, з заявами про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту не звертався та не отримував вказаного статусу, не має чинного дозволу на імміграцію згідно Закону України «Про імміграцію».

Відносно відповідача ухвалено рішення про його примусове повернення в країну походження.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач раніше ухилявся від проведення процедури його повернення в країну походження та видворення за межі території України, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилятиметься від виконання такого рішення.

За встановлених обставин, ОСОБА_1 підлягає примусовому видворенню з території України.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 30 Закону, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або)забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з положеннями ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

В судовому засіданні матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є громадянином Грузії, вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, незаконно перебуваючи на території України, враховуючи, що останній раніше ухилявся від процедури повернення в країну походження та видворення за межі України, а тому існує ризик його ухилення від виконання рішення про примусове видворення та створення перешкод проведенню відповідної процедури, а також ризик його втечі.

За встановлених обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні, звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 77, 241-246, 271, 288, 289, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення, але не більше, як на шість місяців з дати фактичного затримання, а саме з 03 грудня 2019 року.

Рішення суду в частині примусового видворення з території України звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О В. Вуїв