Справа № 726/1566/16-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2019 року

Київ

справа №726/1566/16-а

адміністративне провадження №К/9901/12486/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №726/1566/16-а

за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернівцях Місько Антона Ярославовича, за участі третьої особи - Управління патрульної поліції у м. Чернівці - про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2016 року (прийняту в складі головуючого судді Байцар Л.В.) та на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року (прийняту в складі колегії суддів: головуючого Матохнюка Д.Б., суддів Сапальової Т.В., Боровицького О.А.)

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасування постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернівцях Місько Антона Ярославовича від 30 серпня 2016 року ПС2 №435977 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження в справі.

2. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Уважає, що винесена постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що він не обганяв жодний транспортний засіб, а навпаки зупинився перед залізничним переїздом, його клопотання про допит свідків, які знаходилися в автомобілі, та вимогу пред`явити йому докази вчинення правопорушення, інспектор проігнорував. Водночас посилається на те, що згідно з Правилами дорожнього руху обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Зазначає, що не випереджав транспортні засоби з виїздом на смугу зустрічного руху ближче ніж за 100 метрів до залізничного переїзду. Інспектор відмовився на місці ознайомити його з будь-якими доказами, не взяв до уваги його пояснення. Уважає, що провадження в справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Постановою Садгірського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Поліцейським, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема наданими у суді першої інстанції показами свідка ОСОБА_2

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із постановою Садгірського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2016 року та ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу. Позивач у касаційній скарзі просить скасувати зазначені судові рішення судів попередніх інстанцій та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач не порушував правил дорожнього руху та не здійснював обгін ближче ніж за 100 метрів перед залізничним переїздом. Відповідачем були порушені права позивача, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки не було допитано свідків правопорушення. Відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням прав, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

IV. Позиція інших учасників справи

5. Відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2016 року та на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року.

7. 31 січня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.

8. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 05 червня 2019 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 31 травня 2019 року №562/0/78-19.

9. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 13 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження.

10. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 04 грудня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження на 06 грудня 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

11. Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою в справі про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2016 року ПС2 №435977, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керуючи автомобілем марки «Ford Focus» номерний знак НОМЕР_1 , 30 серпня 2016 року о 11:20 год, в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцева, здійснив обгін ближче ніж за 100 метрів перед залізничним переїздом, чим порушив пункт 14.6.Б Правил дорожнього руху України.

VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

12. Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017)

Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

14. Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII

Пункт 8 частини першої статті 23. Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пункт 11 частини першої статті 23. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

15. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306

Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 14.6. Б. Обгін заборонено на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними.

16. Кодекс України про адміністративні правопорушення, уведено в дію з 01 червня 1985 року постановою Верховної Ради Українcької РСР від 7 грудня 1984 року №8074-X (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Частина друга статті 122. Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,-тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 251 доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 288. Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частина другою та третьою статті 283. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу

Стаття 293. Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

18. Аналізуючи наведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог.

19. У судовому засіданні в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_2 зазначив, що він спільно з інспектором Місько А.Я. заступив на патрулювання 30 серпня 2016 року та рухаючись в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцева, вони побачили, як автомобіль марки «Ford Focus» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 здійснив обгін автомобіля ближче ніж за 100 метрів перед залізничним переїздом, чим порушив пункт 14.6.Б Правил дорожнього руху України.

20. Як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, згідно з пунктом 14.6.Б Правил дорожнього руху України обгін заборонено на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними.

21. Враховуючи, що вина позивача у вчинені адміністративного правопорушення, яка полягає в здійсненні обгону автомобіля ближче ніж за 100 метрів перед залізничним переїздом підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме показаннями свідка, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків про відсутність підстав для скасування постанови інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернівцях Місько Антона Ярославовича від 30 серпня 2016 року ПС2 №435977 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

22. Наведені обставини спростовують посилання скаржника в касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

23. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

24. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішень відсутні.

IХ. Судові витрати

25. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року в справі №726/1566/16-а залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С.А. Уханенко