Справа № 360/4314/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4314/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихонова І.В.,

секретаря судового засідання Таращенко О.В.

за участю представників сторін:

представника позивача: Волков М.М.

представник відповідача: Решетняк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області , в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач або ГУ ДФС у Луганській області) від 26.02.2018 №;

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Луганській області від 05.05.2018 №8093-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в серпні 2019 року позивачем було отримано позовну заяву ГУ ДФС у Луганській області від 20.08.2019 №110/12-32-10-00-15 про стягнення заборгованості з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в розмірі 6800,00 грн. (адміністративна справа №360/3888/19).

З цього позову позивачка довідалась, що підставою для звернення ГУ ДФС у Луганській області до суду із вказаним позовом стали: податкове повідомлення-рішення від 26.02.2018 за № про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 6800,00 грн. та податкова вимога форми "Ф" №8093-17 від 05.50.2018 про сплату податкового боргу в сумі 6800,00 грн.

Позивач вважає вищевказані податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 26.02.2018 № та податкову вимогу ГУ ДФС у Луганській області від 05.05.2018 №8093-17 протиправними і такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне.

Відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушення, за вчинення якого податковим повідомленням-рішенням від 26.02.2018 № застосовано фінансові санкції в сумі 6800,00 грн.

Постановою Адміністративної комісії при виконавчих органах Сєвєродонецької міської ради від 21.02.2018 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018 у справі № 428/2401/18 скасовано постанову Адміністративної комісії при виконавчих органах Сєвєродонецької міської ради від 21.02.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , а справу закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відтак, відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , а саме об`єктивної сторони - не доведення факту вчинення нею протиправного діяння в магазині підприємця ОСОБА_1 та скасування постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , виключає склад правопорушення, інкримінованого відповідачу у цій справі - ФОП ОСОБА_1 , передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону №481/95 та свідчить про безпідставність застосування до неї штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням від 26.02.2018 за № .

Податкове повідомлення-рішення позивачу не вручалось, в зв`язку з чим грошове зобов`язання не є узгодженим, що виключає право відповідача надсилати позивачу податкову вимогу.

В повідомленні про вручення поштового відправлення за номером 444 не зазначено дату (день) та причини невручення відправлення (відмова прийняти податкове повідомлення-рішення, відсутність за місцезнаходженням тощо).

Також зазначив, що відправлення за номером 962, яким була надіслана податкова вимога форми "Ф" №8093-17 від 05.05.2018, також не було вручене ОСОБА_1 та повернулась відправнику, дані про відправлення відсутні в базі АТ "Укрпошта" (не зареєстровані в системі), в повідомленні про вручення поштового відправлення не зазначено дату і причини невручення.

Оскільки грошове зобов`язання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 6800,00 грн. не є узгодженим і не набуло статусу податкового боргу, тому у ГУ ДФС у Луганській області були відсутні підстави для надсилання ОСОБА_1 податкової вимоги форми "Ф" №8093-17 від 05.05.2018.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа призначена у підготовче засідання на 28 жовтня 2019 року о 08 год. 30 хв.

28.10.2019 клопотання представника відповідача про відкладення справи на іншу дату задоволено. Розгляд справи відкладено на 13.11.2019 на 09:30 год.

Ухвалою суду від 13.11.2019 закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.11.2019 на 11:30 год.

ГУ ДФС у Луганській області, проти позову заперечував, про що надав відзив на позовну заяву від 11.11.2019 № Вх56204/2019 (арк.спр.39-41).

В якій зазначив, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Факт продажу забороненого товару неповнолітньому у магазині «Продукти», розташованому за адресою АДРЕСА_1 , у якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 був встановлений працівниками поліції та чітко задокументований у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.02.2018 №715294 та поясненнях наданих громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також постановою Адміністративної комісії при виконавчих органах Сєверодонецької міської ради від 21.02.2018 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 була визнана виною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та накладено на неї штраф в розмірі 510 грн., що в свою чергу є ще одним підтвердженням факту продажу забороненого товару неповнолітньому у магазині «Продукти», розташованому за адресою АДРЕСА_1 ., у якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . Рішенням Сєверодонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018 у справі №428/2401/18 скасовано постанову Адміністративної комісії при виконавчих органах Сєверодонецької міської ради від 21.02.2018.

ГУ ДФС у Луганській області на підставі матеріалів про адміністративне правопорушення від 06.02.2018 №715294 та у відповідності частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР прийнято податкове повідомлення - рішення від 21.05.2018 № , яким застосовано до суб`єкта господарювання штрафні санкції у сумі 6800,00 грн.

Враховуючи вищезазначене твердження позивача про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , а саме не доведення факту вчинення нею протиправного діяння в магазині ОСОБА_1 та скасування постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , виключає склад правопорушення інкримінованого ФОП ОСОБА_1 , передбаченого п.2 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР є хибним та таким, шо не відповідає наявній доказовій базі у цій справі.

Щодо надіслання позивачу податкового повідомлення- рішення від 21.05.2018 № та податкової вимоги від 05.05.2018 №8093-17.

27.02.2018 надіслало податкове повідомлення-рішення від 21.05.2018 № рекомендованим листом з повідомленням про вручення №444 на адресу проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 . Зазначене поштове відправлення було повернуто поштою 04.04.2018 у зв`язку з закінченням терміну зберігання про, що свідчить довідка на конверті.

Згідно до абзацом 7 пункту 42.4 статті 42 ПКУ податкове повідомлення-рішення від 21.05.2018 № вважається врученим та відповідно узгодженим 04.04.2018 і підлягало сплаті. ГУ ДФС у Луганській області 05.05.2018 була винесена ФОП ОСОБА_1 податкова вимога №8093-17 про сплату податкового боргу у сумі 6800,00 грн. у зв`язку з несплатою штрафної санкції визначеною податковим повідомленням-рішенням від 21.05.2018 № , яка набула статусу податкового боргу 14.04.2018.

08.05.2018 ГУ ДФС у Луганській області надіслало податкову вимогу №8093-17 від 05.05.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення №962 на адресу проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 . Зазначене поштове відправлення було повернуто поштою 13.06.2018 у зв`язку з закінченням терміну зберігання про, що свідчить довідка на конверті.

На підставі вищезазначеного просив суд у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 № та податкової вимоги №8093-17 від 05.05.2018 відмовити у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити їх у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо заявлених позовних вимог, просив суд відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю з підстав, викладених у запереченні на позов.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, провівши допит свідка, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-77 КАС України, суд дійшов наступного.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи та із копією Ліцензії ФОП ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями серії НОМЕР_3, виданої 23 листопада 2017 року Головним управлінням ДФС у Луганській області (арк.спр.50).

06 лютого 2018 року інспектором з ЮПВП Сєверодонецького ВП ГУНП Буйновським С.В. в м. Сєвєродонецьку було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 715294, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Винесення вказаного протоколу мотивовано тим, що 06 лютого 2018 року о 15-50 год. ОСОБА_1, яка є продавцем ПП «ОСОБА_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , продала неповнолітньому ОСОБА_3 , алкогольний напій пиво «Жигулівське світле», 1л, 3,7%, ціною 18 грн., чим порушила правила торгівлі алкогольними напоями (арк.спр.51).

З огляду на виявлені порушення, ГУ ДФС у Луганській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 26.02.2018 № за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в розмірі 6800,00 грн. та податкової вимоги форми "Ф" №8093-17 від 05.50.2018 про сплату податкового боргу в сумі 6800,00 грн. (арк.спр.10;13).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481-95-ВР.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує вказані товари, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Статтею 17 вказаного Закону визначено, що За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу розміром 6800 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 затверджений Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", пунктом 3 якого визначено, що до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Пунктом 5 зазначеного вище Порядку визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", приймаються, зокрема, керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу державної податкової служби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

За приписами п. 8 Порядку, рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Так, рішенням ГУ ДФС у Луганській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 26.02.2018 № за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в розмірі 6800,00 грн.

На підставі чого, відповідачем складена податкова вимога форми "Ф" №8093-17 від 05.05.2018 про сплату податкового боргу в сумі 6800,00 грн.

Вказані рішення були прийняті на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2018 серії ГП № 715294, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Винесення вказаного протоколу мотивовано тим, що 06 лютого 2018 року о 15-50 год. ОСОБА_2 , яка є продавцем ПП «ОСОБА_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , продала неповнолітньому ОСОБА_3 , алкогольний напій пиво «Жигулівське світле», 1л, 3,7%, ціною 18 грн., чим порушила правила торгівлі алкогольними напоями

Відповідно до рішення Сєверодонецького міського суду Луганської області від 21 березня 2018 року Виконавчим комітетом Сєверодонецької міської ради Луганської відносно ОСОБА_2 прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.02.2018, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 156 КУпАП на накладено штраф у розмірі 570грн.

Статтею 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Сєверодонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018 по справі № 428/2401/18 скасовано постанову Адміністративної комісії при виконавчих органах Сєверодонецької міської ради про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 від 21 лютого 2018 року, а відповідну справу про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито (арк.спр.17-19).

Вищезазначеним судовим рішенням встановлено, що у спірних правовідносинах немає вини позивача в продажу алкогольного напою неповнолітній особі, адже позивач не знала про те, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, та з огляду на відсутність у неї сумнівів щодо його повноліття не повинна була з`ясовувати його вік шляхом витребування відповідних документів.

Отже, суд прийшов до висновку, що продаж неповнолітньому алкогольних напоїв міг бути визнаний порушенням вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» лише в разі наявності обставин, що давали б підстави позивачу сумніватись у віці покупця або обізнаності продавця щодо неповнолітнього віку покупця.

Так, норми статті 78 КАС України визначають підстави звільнення від доказування, серед яких вказано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини, встановлені постановою Сєверодонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018 по справі № 428/2401/18 не потребують доказування.

Відтак, відсутність складу правопорушення в діях продавця - ОСОБА_2 (працівника позивача), а саме об`єктивної сторони - не доведення факту вчинення протиправного діяння працівником позивача в магазині підприємця - ОСОБА_1 , скасування постанови про адміністративне правопорушення відносно цієї особи продовця, виключає склад правопорушення, інкримінованого позивачу у цій справі - ФОП ОСОБА_1 , передбаченого п.2 ч.1 статтею 15-3 Закону №481 та свідчить про безпідставність застосування до неї штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням від 26.02.2018 № за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в розмірі 6800,00 грн.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду, від 20.11.2018 по справі №820/5494/16, від 20.11.2018, по справі №822/1349/16, та від 27.11.2018 по справі № 826/25816/15.

Щодо посилання представника позивача про не надіслання позивачу податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 № та податкової вимоги від 05.05.2018 №8093-17 та як наслідок про їх недоведеність, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового Кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Суд зазначає, що в справах щодо оскарження рішень контролюючих органів встановлюється строк у межах 1095 днів звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 813/4921/17.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Аналогічні положення містять норми Порядку складання та направлення (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Отже, платник податків має право оскаржити рішення контролюючого органу про визначення суми грошового зобов`язання в межах 1095 днів .

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем - ГУ ДФС у Луганській області 27.02.2018 надіслало податкове повідомлення-рішення від 26.02.2018 № рекомендованим листом з повідомленням про вручення №444 на адресу проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 . Зазначене поштове відправлення було повернуто поштою 04.04.2018 у зв`язку з закінченням терміну зберігання про, що свідчить довідка на конверті (арк.спр.11)

05.05.2018 ГУ ДФС у Луганській області винесена податкова вимога №8093-17 про сплату податкового боргу ФОП ОСОБА_1 у сумі 6800,00 грн. у зв`язку з несплатою штрафної санкції визначеною податковим повідомленням-рішенням від 26.02.2018 №, яка надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення №962 на адресу проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 . Зазначене поштове відправлення було повернуто поштою 13.06.2018 у зв`язку з закінченням терміну зберігання про, що свідчить довідка на конверті (арк.спр.57-58).

Отже, податкове повідомлення-рішення від 26.02.2018 № та податкова вимога від 05.05.2018 №8093-17 вважається врученим платнику податків саме 04.04.2018 та 13.06.2018, а тому строк звернення до суду для оскарження податкового повідомлення-рішення почався з 04.04.2018 та тривав 1095 днів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження представника позивача про неналежне виконання ГУ ДФС у Луганській області порядку вручення ОСОБА_1 податкового повідомлення - рішення від 26.02.2018 № та податкової вимоги від 05.05.2018 №8093-17 є незмістовним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана податкова вимога, яка є похідною від податкового повідомлення-рішення, винесена з порушенням норм податкового законодавства та є необґрунтованою, а отже такими, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26.02.2018 № та податкова вимога від 05.05.2018 №8093-17 прийняті відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн, про, що свідчить квитанція від 01.10.2019 (арк.спр.3).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДФС у Луганській області сплаченого судового збору у сумі1536,80 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДФС у Луганській області (, 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 26.02.2018 №.

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Луганській області від 05.05.2018 №8093-17.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06.12.2019.

Суддя І.В. Тихонов