Справа № 420/5163/19
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 грудня 2019 року

Київ

справа №420/5163/19

адміністративне провадження №К/9901/33671/19

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Загороднюк А.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду (судді Димерлій О.О., Єщенко О.В., Кравченко К.В.) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з касаційною скаргою у справі № 420/5163/19 за позовом ОСОБА_1 до колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду (судді Димерлій О.О., Єщенко О.В., Кравченко К.В.) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Проте, вказана касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду касаційної інстанції;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) судові рішення, що оскаржуються;

4) обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права;

5) вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції;

6) у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу;

7) дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується;

8) перелік матеріалів, що додаються.

Згідно з частиною третьою статті 330 КАС України касаційна скарга може містити клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Нормами частини четвертої статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору.

Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина 5 статті 330 КАС України).

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_1 не дотримані вказані приписи, а саме:

1)позивач, всупереч вимогам пункту 2 частини другої статті 330 КАС України не вказала ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

2)позивач, всупереч вимогам пункту 3 частини другої статті 330 КАС України не зазначила судові рішення, що оскаржуються.

3)позивач, всупереч вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України не обґрунтувала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

4)позивач, всупереч вимогам пункту 5 частини другої статті 330 КАС України не вказала вимоги до суду касаційної інстанції щодо наслідків розгляду касаційної скарги на рішення суду попередніх інстанцій.

5)також всупереч нормами частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору. При цьому позивачка просить звільнити від сплати судового збору, проте належних доказів відповідно до яких суд може розглянути дане клопотання скаржницею не надано.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - "Закон № 3674-VI").

Відповідно до п.п. 5 п. 3 статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 921 грн 00 коп.

Отже, в порушення зазначених правових норм, скаржником не надано доказів сплати судового збору у розмірі 1921 грн 00 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA7026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

Крім того, касаційна скарга написана позивачем власноруч, проте така скарга яка викладається власноруч, повинна бути викладена розбірливим почерком, без дописок, виправлень чи підчисток, та не повинна містити незрозумілих абревіатур чи скорочень, які не є загальноприйнятими для недопущення неоднозначного тлумачення доводів касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю касаційної скарги до провадження суду касаційної інстанції, тому відповідно до ст.ст.169, 332, 330 КАС України скарга підлягає залишенню без руху з наданням необхідного строку для усунення недоліків.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду (судді Димерлій О.О., Єщенко О.В., Кравченко К.В.) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху шляхом надання суду касаційної скарги, викладеної розбірливим почерком або друкованим текстом, а також документу про сплату судового збору.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Г. Загороднюк