Справа № 420/4040/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4040/19

Категорія: 111010000 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Час і місце ухвалення: 11:34 год., м. Одеса

Дата складання повного тексту: 02.09.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 18 травня 2019 року № про застосування штрафних санкцій, а саме штраф (20% у розмірі 1 976,19 грн. за період з 12 квітня 2016 року по 03 травня 2019 року та нарахованої пені у розмірі 287,43 грн. (0,1% суми недоїмки) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне) перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок), що було прийнято ГУ ДФС в Одеській області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 27 червня 2019 року він отримав від ГУ ДФС в Одеській області оскаржуване рішення однак, жодних вимог про сплату недоїмки або іншої інформації про наявність заборгованості ним не було отримано.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що при складанні оскаржуваного рішення контролюючий орган діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 18 травня 2019 року № відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- обов`язковою передумовою для прийняття рішення про нарахування пені та застосування штрафів, є надсилання платнику податків вимоги про сплату недоїмки, якої апелянт не отримував;

- в оскаржуваному рішенні № від 18 травня 2019 року та в рішенні суду першої інстанції невірно вказано сума штрафних санкцій (1 976,19 грн.) та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (287,43 грн.), оскільки із розрахунків позивача загальна сума штрафних санкцій має становити 1 705,80 грн. та пеня у розмірі 276,71 грн.

У відзиві ГУ ДФС в Одеській області на апеляційну скаргу вказується, що відповідачем доведено правомірність спірних рішень, а тому позовні вимоги про їх скасування не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:

З 02 червня 2003 року позивач являється адвокатом та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як особа яка проводить незалежну професійну діяльність, а саме адвокатську (а.с. 11).

27 червня 2019 року позивачем отримано від ГУ ДФС в Одеській області рішення від 18 травня 2019 року № про застосування штрафних санкцій, а саме штраф (20% у розмірі 1 976,19 грн. за період з 12 квітня 2016 року по 03 травня 2019 року та нараховано пеню у розмірі 287,43 грн. (0,1% суми недоїмки) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне) перерахування єдиного внеску (а.с. 10).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі даних інформаційної системи фіскального органу було складено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 18 травня 2019 року в сумі 2 263,62 грн., в тому числі: штрафна санкція в сумі 1 976,62 грн.; пеня в сумі 287,43 грн.

Як встановлено судом першої інстанції штраф та пеню позивачу нараховано саме за несвоєчасність сплати суми єдиного внеску, відтак твердження позивача про те, що ним не дотримано вимог законодавства щодо обов`язку направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) є необґрунтованими.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, п.59.1 ст. 59 ПК України, п.5 ч.1 ст. 4, п.п.1, 4 ч.2 ст. 6, ч.ч.8, 12 ст. 9, ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п.п.1, 2 ч.1 ст. 1, ч.3 ст. 4, ч.1 ст. 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", п.п.2 п.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №449 від 20 квітня 2015 року (далі Інструкція №449), які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Пунктом 5 ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно ч.3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Відповідно до даних Єдиного реєстру адвокатів України та матеріалів справи ОСОБА_1 є адвокатом (свідоцтво №1174 від 29 травня 2003 року) та займається індивідуальною адвокатською діяльністю, тобто є платником єдиного внеску згідно з п.5 ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно п.1 ч.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно п.4 ч.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску зобов`язані подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.п.4, 5 ч.1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно ч.12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

За порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня).

Відповідно ч.10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 ч.11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно ч.ч.14-16 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених ч.ч.11, 12 цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк орган доходів і зборів про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Також, положеннями п.п.2 п.2 розділу VII Інструкції 449 встановлено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Враховуючи вищезазначені правові норми діючого законодавства судова колегія доходить висновку, що контролюючий орган у разі виявлення несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів приймає відповідне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, а таке рішення є виконавчим документом.

Дослідивши матеріали справи, а саме надані відповідачем копії інтегрованих карток платника податків в період з 12 квітня 2016 року по 03 травня 2019 року (а.с.28-38), судова колегія зазначає, що позивачем не було сплачено суми штрафних санкцій та пені, а суми зарахувань та переплат, на які посилається апелянт, в даний період стягувались лише на погашення податкового боргу (недоїмки).

Судова колегія дослідивши суми штрафних санкцій та пені за період з 12 квітня 2016 року по 03 травня 2019 року встановила, що:

- 19 квітня 2016 року ГУ ДФС в Одеській області засновано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску, що становлять 270,39 грн., та пені - 10,82 грн.;

- 21 травня 2018 року: штрафні санкції - 164 грн., пеня 15,58 грн.;

- 18 червня 2018 року: штрафні санкції 258,37 грн., пеня 60,72 грн.;

- 14 серпня 2018 року: штрафні санкції - 164 грн., пеня 21,32 грн.;

- 02 жовтня 2018 року: штрафні санкції 257,80 грн., пеня 96,68 грн.;

- 12 листопада 2018 року: штрафні санкції - 164 грн., пеня 19,68 грн.;

- 26 грудня 2018 року: штрафні санкції 93,24 грн., пеня 31,70 грн.;

- 25 січня 2019 року: штрафні санкції - 210 грн., пеня 4,20 грн.;

- 31 січня 2019 року: штрафні санкції - 184 грн., пеня 9,20 грн.;

- 25 лютого 2019 року: штрафні санкції 26,68 грн., пеня 4,67 грн.;

- 03 травня 2019 року: штрафні санкції 183,71 грн., пеня 12,86 грн.

Отже, відповідно до копій інтегрованих карток платника податків за період з 12 квітня 2016 року по 03 травня 2019 року штрафні санкції становлять (164 грн.+258,37 грн.+164 грн.+257,80 грн.+164 грн.+93,24 грн.+210 грн.+184 грн.+26,68 грн.+183,71 грн. = 1 976,19 грн.) 1 976,19 грн. та пеня за цей самий період становить (10,82 грн.+15,58 грн.+60,72 грн.+21,32 грн.+96,68 грн.+19,68 грн.+31,70 грн.+4,20 грн.+9,20 грн.+4,67 грн.+12,86 грн. = 287,43 грн.) 287,43 грн.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що розрахунки подані апелянтом є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Крім того, судова колегія вважає безпідставним посилання апелянта на те, що ним не було отримано вимоги про сплату недоїмки, зважаючи на наступне.

Відповідно п.59.1 ст.59 ПК України, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) відноситься до самого боргу (недоїмки) та виноситься в рамках цього боргу, а не штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Таким чином, посилання апелянта про те, що він не отримував вимогу про сплату боргу (недоїмки) є необґрунтованою, оскільки дана вимога стосується податкового боргу, а не штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність винесення рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 18 травня 2019 року в сумі 2 263,62 грн., в тому числі: штрафна санкція в сумі 1 976,62 грн.; пеня в сумі 287,43 грн.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.