Справа № 560/2519/19
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2519/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 листопада 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л.

за участю:секретаря судового засідання Свинобой О.В. позивача Білоуса О.В. представників відповідачів Кирилюк В.В., Калужської Н.О.
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області , Головного управління ДПС України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати недійсними та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми «Р» № від травня 2018, без зазначення дати, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування, 11011001, на суму 74 388,49 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 37194,25 грн. та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми «Р» № від травня 2018, без зазначення дати, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, 11010500 на суму 892 661,89 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 446 330,95 грн., визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо складання акту перевірки та податкових повідомлень рішень в порушення порядку оформлення результатів перевірок.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що податкові повідомлення-рішення складені з порушенням Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, в них відсутній реквізит - дата складання. Зазначені в акті перевірки порушення не підтверджені жодними документальними доказами, не зазначені жодні первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення. На сторінці 33 акту перевірки складена таблиця, в якій зазначені недостовірні дані. Покупці згідно договорів поставки сплачують за товар з відстрочкою платежу, і в 2017 році вони сплачували за товар, відвантажений їм ще в 2016 році; в 2018 році сплачували за товар, відвантажений в 2017 році. Вимоги податкового органу надати довідки про залишок ТМЦ станом на 01.01.2017, 01.01.2018 та 01.01.2019 року є незаконними, оскільки обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів фізичними особами - підприємцями на загальній системі оподаткування не передбачений.

Суд ухвалою від 02.09.2019 відкрив провадження в адміністративній справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 03.10.2019.

17.09.2019 судом від ГУ ДФС у Хмельницькій області отримано відзив на позов, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що відповідачем механічно в примірнику позивача не зазначено дати прийняття податкових повідомлень- рішень, про що також повідомлено позивача листом від 20.06.2019, що фактично не спростовує порушень, що виявлені під час перевірки. За наслідками виявлених порушень прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Також, згідно відзиву, вартість придбаного товару, що відвантажена фізичним особам-підприємцям та юридичним особам, для визначення правомірності формування витрат визначалась, виходячи із вартості відвантажених товарів із відмінусуванням із такої суми торгової націнки (визначеної в 1% для ФОП-ів та 5% - для юридичних осіб).

03.10.2019 судом отримано відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що листа від 20.06.2019 від ДФС у Хмельницькій області з повідомленням про дату складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не отримував. Викладені в позовній заяві твердження щодо правомірності формування витрат відповідач не спростував. Твердження відповідача що акти звірки, довідки про кредиторську та дебіторську заборгованість є первинними документами, є незаконними.

Ухвалою суду від 03.10.2019 залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області.

03.10.2019 підготовче засідання відкладено на 15.10.2019.

15.10.2019 судом від ГУ ДПС у Хмельницькій області отримано відзив на позов, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

15.10.2019 судом також отримано заперечення на відповідь на відзив, в яких Гу ДПС у Хмельницькій області зазначає, що відповідно до пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки. А тому посилання позивача на протиправність дій посадових осіб під час проведення перевірки є безпідставними.

15.10.2019 підготовче засідання відкладено на 28.10.2019.

24.10.2019 судом отримано відповідь на відзив, в якій позивач вказує про ті ж доводи, що вказані у відповіді на відзив ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Ухвалою суду від 28.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.11.2019.

11.11.2019 оголошено перерву до 20.11.2019.

19.11.2019 судом отримано додаткові пояснення ГУ ДФС в Хмельницький області, у яких вказує, що вартість витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, понесених за період перевірки (доходи від реалізації, яких не отримано), може бути врахована платником при заповненні та поданні податкової декларації про майновий стан та доходи, у разі отримання доходу. Твердження позивача щодо включення суми витрат до складу витрат на придбання ТМЦ, пов`язаних з отриманим доходу, після отримання оплати від покупців не відповідають дійсності.

20.11.2019 оголошено перерву до 26.11.2019.

25.11.2019 та 26.11.2019 представниками відповідачів були надані додаткові пояснення, в яких вказують на правомірність висновків акту перевірки щодо формування позивачем суми отриманого доходу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів в задоволенні позовних вимог просили відмовити з вказаних у відзивах на позовну заяву підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено планову виїзну документальну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт №0208/22-01-13-03/ від 05 квітня 2019 року.

Відповідно до висновків акта перевірки, позивачем порушено вимоги:

- п. 44.1 ст. 44, п.177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 892661,89 грн., в т.ч. в 2017р. - 490383,38 грн., в 2018р. - 402278,51 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п.177.2, п. 177.4 ст. 177, п. 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з військового збору в розмірі 74388,49 грн., в т.ч. за 2017 рік - 40865,28 грн., за 2018р. - 33523,21 грн.

Перевіркою встановлено, що позивачем за 2017 рік задекларовано суму загального оподаткованого доходу в розмірі 54 668 585,75 грн., суму документально підтверджених витрат в розмірі 57 314 078,13 грн., та визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 0 грн., задекларувавши при цьому від`ємне значення в сумі - 2 645 492,38 грн.

За 2018 рік задекларовано суму загального оподаткованого доходу в розмірі 71 001 098,70 грн., суму документально підтверджених витрат в розмірі 70200651,29 грн., та визначено суму податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 144080,53 грн.

Відповідачем зроблено висновок, що позивачем занижено суму чистого оподаткованого доходу у розмірі 7604725,10 грн., в т.ч. в 2017р. - 5369844,50 грн., в 2018р. - 2234880,60 грн., що призвело до:

- заниження суми податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатом річного декларування в розмірі 892 661,89 грн., в тому числі: в 2017 р. - 490383,38 грн., в 2018 р. в сумі 402278,51 грн.;

- заниження суми податкових зобов`язань з військового збору в розмірі 74 388,49 грн., в тому числі: в 2017 р. - 40865,28 грн., в 2018 р. - 33523,21 грн.

Щодо формування позивачем загального оподаткованого доходу, перевіркою встановлено наступне.

Позивачем за 2017-2018 роки задекларовано загального оподаткованого доходу в розмірі 125 669 684,45 грн., в тому числі за 2017 рік в сум 54 668 585,75 грн., у 2018 році в сумі 71 001 098,70 грн.

Перевіркою встановлено, що позивачем занижено суму загального оподаткованого доходу за перевіряємий період у розмірі 185 296,63 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 115 188,25 грн., за 2018 рік в сумі 70 108,38 грн.

Зазначені висновки базуються на тому, що позивач не відніс (не відобразив) до складу доходу наступні кошти:

1) у січні 2017 р. у сумі 6700,91 грн.:

- 12.01.2017 отримано кошти на розрахунковий рахунок від ФОП ОСОБА_2 в розмірі 318,44 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 265,37 грн., відповідно до платіжного доручення № 1, призначення платежу - оплата за товар, згідно накладної №2708 від 29.12.2016;

- 12.01.2017 отримано кошти на розрахунковий рахунок від ФОП ОСОБА_3 в розмірі 7722,65 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 6435,54 грн., відповідно до платіжного доручення № 286, призначення платежу - оплата за товар, згідно накладних №2694 від 26.12.2016, № 2715 від 29.12.2016, № 4 від 03.01.2017.

2) у вересні 2017 р. в сумі 7008,47 грн.:

- 29.09.2017 отримано кошти на розрахунковий рахунок від ФОП ОСОБА_3 в розмірі 8410,16 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 7008,47 грн., відповідно до платіжного доручення № 346, призначення платежу - оплата за товар згідно накладних № 1088 від 11.09.2017, № 1127 від 21.09.2017;

3) у жовтні 2017 р. у сумі 2096,67 грн.:

- 06.10.2017 отримано кошти на розрахунковий рахунок від ФОП ОСОБА_4 в розмірі 36486,69 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 30405,58 грн., відповідно до платіжного доручення №13, призначення платежу - оплата за товар, згідно накладних № 1136 від 25.09.2017, № 1158 від 02.10.2017. При цьому в графі 4 «Загальна сума отриманого доходу, яка підлягає декларуванню» Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, за 06.10.2017 зазначена сума доходу в розмірі 28738,91 грн. Розбіжність становить 1666,67 грн.;

- 20.10.2017 отримано кошти на розрахунковий рахунок від ФОП ОСОБА_5 в розмірі 24412,72 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 20343,93 грн., відповідно до платіжного доручення № 99, призначення платежу - оплата за товар, згідно накладних № 1208 від 16.10.2017, № 1213 від 17.10.2017;

- 20.10.2017 отримано виручки в готівковій формі в розмірі 101648,41 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 84737,01 грн., відповідно до Z-звіту реєстратора розрахункових операцій від 20.10.2017 №0392;

При цьому в графі 4 «Загальна сума отриманого доходу, яка підлягає декларуванню» Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, за 20.10.2017 зазначена сума доходу в розмірі 104 650,94 грн. Розбіжність становить 430,00 грн.

4) у листопаді 2017 р. у сумі 99382,20 грн.:

- 01.11.2017 отримано кошти на розрахунковий рахунок від ФОП ОСОБА_5 в розмірі 25939,46 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 21616,22 грн., відповідно до платіжного доручення № 102, призначення платежу - оплата за товар, згідно накладних № 1235 від 24.10.2017, № 1240 від 25.10.2017;

- 01.11.2017 отримано виручки в готівковій формі в розмірі 66444,48 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 55370,40 грн., відповідно до Z-звiтy реєстратора розрахункових операцій від 01.11.2017 №0402;

- 02.11.2017 отримано кошти на розрахунковий рахунок від ФОП ОСОБА_5 в розмірі 26874,70 грн. (з ПДВ), без ПДВ - 22395,58 грн., відповідно до платіжного доручення № 103, призначення платежу - оплата за товар, згідно накладних № 1245 від 26.10.2017, № 1249 від 27.10.2017.

Вказана сума в графі 4 «Загальна сума отриманого доходу, яка підлягає декларуванню» Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, в листопаді 2017 р. не відображена.

5) у червні 2017 року на суму 70108,38 грн.:

- відповідно до даних книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність в графі 4 «Загальна сума отриманого доходу, яка підлягає декларуванню» за червень 2018 року поденно відображено дохід в розмірі 11 201 474,09 грн., разом з тим, у підсумку загальна сума за червень 2018 року відображено в розмірі 11 131 365,71 грн. За даними перевірки «Загальна сума отриманого доходу, яка підлягає декларуванню» за червень 2018 року складає 11 201 474,09 грн. Різниця становить 70108,38 грн.

Щодо правомірності формування документально підтверджених витрат, що пов`язані із господарською діяльністю позивача, встановлено наступне.

Під час перевірки ФОП ОСОБА_1 надано вимогу про надання документів та вимогу про надання документів, якою зобов`язано платника надати довідку про дебіторську та кредиторську заборгованість станом на 01.01.2017 р., 01.01.2018 р., 01.01.2019 р., акти взаємозаліків та договори про взаємозаліки, акти звірки взаєморозрахунків з постачальниками та покупцями та належним чином завірені копії підтверджуючих документів (акти звірок з постачальниками та покупцями). Станом на 05.04.2019 дана інформація платником не надана.

Середня торгова націнка при реалізації товарів ФОП ОСОБА_1 покупцям - фізичним особам-підприємцям становила 1%, покупцю - юридичній особі - 5% ( детальний аналіз зроблено у пункті 1.23 Акта).

За результатами перевірки на підставі наданих первинних документів (банківські виписки, видаткові накладні, акти виконаних робіт, акти наданих послуг та інші) встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи, включено вартість витрат на придбання товарів, доходи від реалізації яких підприємцем ще не отримано, в розмірі 7 419 428,47 грн., в т.ч. в 2017 р. - 5 254 656,25 грн., в 2018 р. - 2 164 772,22 грн.

Внаслідок встановлених порушень перевіркою зроблено висновок, що позивачем занижено грошове зобов`язання за перевіряємий період в сумі 892 661,89 грн., у т.ч. за 2017 рік - 490383,38 грн. та за 2018 - 402 278,51 грн. Також, враховуючи вказані порушення, підприємцем в періоді, що перевірявся, занижено суму податкових зобов`язань з військового збору в розмірі 74388,49 грн. у т.ч. в податковому періоді 2017 рік у сумі 40865,28 грн., 2018 рік в сумі 33523,21 грн.

Позивачем до ГУ ДФС у Хмельницькій області подано заперечення до акту перевірки за №07/07 від 22.04.2019, в яких вказує, зокрема, про визначення перевіркою недостовірної вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що відвантажені покупцям за 2017 та за 2018 роки. Покупці згідно Договорів поставки сплачують за товар з відстрочкою платежу і в 2017 році вони сплачували за товар, відвантажений їм ще в 2016 році, в 2018 році сплачували за товар, відвантажений їм в 2017 році. Акт перевірки складено з порушенням п. 2.3.2.2 Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.03.2013 №395.

Заперечення розглянуті ГУ ДФС у Хмельницькій області із наданням відповіді за №17739/10/22-01-13-03-09 від 07.05.2019, згідно якої висновки акту перевірки залишено без змін. Вказано, зокрема, що при реалізації товарів ФОП ОСОБА_1 покупцям - фізичним особам-підприємцям середня торгова націнка становила 1%, покупцю - юридичній особі - 5%. За результатами перевірки на підставі наданих первинних документів (банківські виписки, видаткові накладні та інші) з урахуванням націнки на товари встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи, включено вартість витрат на придбання товарів, доходи від реалізації яких підприємцем ще не отримано, в розмірі 7 419 428,47грн., в т.ч. в 2017р. - 5 254 656,25 грн., в 2018р. - 2 164 772,22 грн.

Також, в зв`язку з тим, що до перевірки не було надано документи на вимогу (довідки про дебіторську та кредиторську заборгованість станом на 01.01.2017р., 01.01.2018р., 01.01.2019р.; залишки товарно - матеріальних цінностей станом на 01.01.2017р., 01.01.2018р., 01.01.2019р., акти звірки взаєморозрахунків з постачальниками та покупцями), можливість зазначити в акті перевірки реквізити первинних документів, на підставі яких було вчинено записи з обліку, та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення, відсутня.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області були складені та направлені позивачу податкові повідомлення-рішення:

- № від травня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування, на суму 74388,49 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 37 194,25 грн.;

- № від травня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що спл. фіз. особами за результатами річного декларування, на суму 892661,89 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 446 330,95 грн.

У наданих контролюючим органом податкових повідомленнях рішеннях міститься дата їх складання - 10.05.2019.

Позивачем подано скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення за вих. №17/17 від 24.05.2019, однак ДФС України рішенням про результати розгляду скарги за №35653/6/99-99-11-05-01-25 від 26.07.2019 в задоволенні скарги відмовила.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Щодо встановленого перевіркою порушення формування витрат, суд враховує, що відповідно до пп. 177.4.5 п.177.4 ст. 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця, зокрема:

- витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

- документально не підтверджені витрати.

Відповідно до п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі ПСБО 16 «Витрати»), затверджених наказом Мінфіну від 31.12.1999 р. №318 передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно із зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

При цьому, відповідно до п. 7 ПСБО 16 «Витрати» передбачено, що витрати визнаються витратами певного періоду одночасно із визначенням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Порядок та підстави формування витрат звітного періоду затверджено Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, що затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 №481. Відповідно до п. 6 Порядку, у графі 6 Книги відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня;

У постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 року по справі №813/1910/16, від 05 червня 2018 року по справі №816/1601/17, від 02 жовтня 2018 року по справі №816/506/17 зазначено, що право платника податку на витрати виникає в періоді отримання доходу від реалізації таких товарів, робіт, послуг за наявності підтвердження понесених витрат первинними документами, що складаються відповідно до вимог ведення бухгалтерського обліку та внаслідок зменшення власного капіталу, тобто зменшення активів або збільшенням зобов`язань. А витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Отже, витрати визначаються витратами певного звітного періоду лише одночасно із визначенням доходу, для отримання якого вони здійснені, є документально підтвердженими, оплаченими, та безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю платника податку.

Водночас, згідно п.4 розділу ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема, викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Однак проведений контролюючим органом розрахунок витрат носить довільний та орієнтовний характер, зроблений шляхом віднімання від вартості відвантаженої продукції середнього відсотку націнки позивача на товари. Визначено таку націнку у наступних розмірах: 1% для реалізації ФОП-ам та 5% - юридичним особам. Контролюючим органом не вказано, яким чином визначено середній відсоток націнки, однак у п.1.23 акту перевірки зазначено відсоток націнки з реалізації дев`яти товарів протягом 2017 року та семи - протягом 2018 року. Отже, контролюючий орган керувався незрозумілою методикою, яка не визначає дійсних сум понесених позивачем витрат. Таким чином, визначення відповідачем витрат в розмірі 7 419 428,47 грн., в т.ч. в 2017 р. - 5 254 656,25 грн., в 2018 р. - 2 164 772,22 грн., є недостовірним та, як наслідок, протиправним.

Також відповідач не зазначив які конкретно витрати відображені у Книзі обліку доходів і витрат без отримання доходу.

Щодо встановленого перевіркою заниження загального оподатковуваного доходу, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до підпункту «а» п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати таку декларацію.

Згідно з п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу, тобто 18 відсотків.

Пунктом 177.2 ст. 177 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Перевіркою встановлено, що позивачем занижено суму загального оподаткованого доходу за перевіряємий період у розмірі 185296,63 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 115 188,25 грн., за 2018 рік в сумі 70108,38 грн. Зазначене порушення позивачем не спростовується, і суд визнає таке обґрунтованим.

При цьому позивачем за 2017 рік, згідно акту перевірки, задекларовано суму загального оподаткованого доходу в розмірі 54 668 585,75 грн., суму документально підтверджених витрат в розмірі 57 314 078,13 грн., та визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 0 грн., задекларувавши при цьому від`ємне значення в сумі - 2 645 492,38 грн.

Враховуючи зазначене, контролюючим органом помилково донараховано податкове зобов`язання за 2017 рік, оскільки навіть із заниженням загального оподаткованого доходу в сумі 115 188,25 грн., сума податку, що підлягає сплаті до бюджету, відсутня, враховуючи від`ємне значення (збитки) за цей період в розмірі - 2 645 492,38 грн.

Водночас, за 2018 рік контролюючим органом правомірно визначено грошове зобов`язання, виходячи із того, що позивачем занижено суму загального оподаткованого доходу за 2018 рік в сумі 70108,38 грн.

Отже, враховуючи наведене, контролюючим органом правомірно визначено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 12619,51 грн. (18% від 70108,38 грн.).

Щодо нарахування військового збору, суд зазначає наступне. Порядок нарахування військового збору встановлений пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, відповідно до якого тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Підпунктами 1.1-1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України визначено, що платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Враховуючи наведене та підтвердження часткової правомірності нарахування контролюючим органом податку на доходи фізичних осіб, нарахування відповідачем військового збору на суму заниженого доходу в розмірі 1051,63 грн. (1,5% від 70108,38 грн.) також є правомірним.

Відповідно до вимог п. 123. 1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Оскільки, контролюючим органом протягом 1095 днів уже було визначено суми податкового зобов`язання за аналогічні порушення у розмірі 25 % згідно податкових повідомлень-рішень від 12.05.2017 № (щодо ПДФО) та № (щодо військового збору), до позивача правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 50%.

Таким чином, правомірним є застосування штрафних санкцій у розмірі 6309,76 грн. щодо грошового зобов`язання з ПДФО та 525,82 грн. - щодо військового збору.

Як наслідок, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № в частині визначення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 880042,38 грн. та штрафних санкцій на суму 440021,19 грн., та № в частині визначення грошового зобов`язання по військовому збору на суму 73336,86 грн. та штрафних санкцій на суму 36668,43 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно іншої позовної вимоги - визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо складання акту перевірки та податкових повідомлень- рішень в порушення порядку оформлення результатів перевірок, суд зазначає наступне.

У п.п.18,22 постанови Верховного Суду від 10 вересня 2019 року по справі №826/6984/15 викладено правову позицію, згідно якої податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Враховуючи те, що акт перевірки, викладені у ньому факти та висновки не можна розглядати як рішення суб`єкта владних повноважень, що породжує для платника податків певні правові наслідки, оскільки він є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення платниками податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства, обов`язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, підстави для визнання протиправними дій контролюючого органу щодо результатів перевірки та щодо складання акта перевірки відсутні.

Отже, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач частково довів правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість, тому наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1,3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено 11530 грн. судового збору при зверненні до суду з позовною заявою. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача слід стягнути 11367,43 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Хмельницькій області

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми «Р» № від травня 2018 року, в частині визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання по військовому збору на суму 73336,86 грн. та штрафних санкцій на суму 36668,43 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № від травня 2018 року в частині визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 880042,38 грн. та штрафних санкцій на суму 440021,19 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 11367 (одинадцять тисяч триста шістдесят сім) грн. 43 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 грудня 2019 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190) Головне управління ДПС України у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя О.Л. Польовий