Справа № 824/1268/19-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1268/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотинський завод металевої упаковки" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням заяви від 04.12.2019 р. про зменшення позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з рахунків у банках Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотинський завод металевої упаковки" податковий борг в сумі 72122,50 грн до Державного бюджету України.

В обґрунтуванні позовних вимог, податковий орган зазначає, що станом на 03.12.2019 р. за відповідачем рахується податковий борг в сумі 72122,50 грн, який підлягає примусовому стягненню.

30.10.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання у вказаній адміністративній справі. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу, в разі заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у п`ятиденний строк з моменту одержання даної ухвали подати до суду заяву із запереченнями проти такого розгляду. Також запропоновано відповідачу, в разі заперечення проти позову, подати у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання даної ухвали відзив на позовну заяву та докази на його обґрунтування безпосередньо до канцелярії суду. Крім того, роз`яснено, що у випадку неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа буде розглянута за наявними у ній матеріалами в межах строку, визначеного частиною 2 статті 263 КАС України.

Відповідач повідомлений належним чином про поданий позов та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження 08.11.2019 року.

13.11.2019 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотинський завод металевої упаковки" до суду надійшов лист, в якому повідомлено про сплату 04.11.2019 р. частину податкового боргу.

04.12.2019 р. позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку зі частковою сплатою відповідачем податкового боргу.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач зареєстрований як юридична особа (вул. Васильєва, 6, м. Хотин, Чернівецька область, 60000, ) та перебуває на податковому обліку як платник податків та зборів (а.с. 9).

Податковим органом проведено документальну позапланова виїзна перевірка ТзОВ "Хотинський завод металевої упаковки" з питань дотримання вимог валютного законодавства та підтвердження повідомлень ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ "ВТБ банк" про порушення строків розрахунків в іноземній валюті по договорах №4 від 21.03.2016 та № 05/07- 2016 від 05.07.2016 року за період з 21.03.2016 року по 16.08.2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 29.08.2017 №3387/24-13-14-03/38623491, яким встановлено порушення ст. 2 Закону України від 23.09.1994 N 185/94-ВР „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями) та п.1 постанов Правління НБУ №342 від 07.06.2016 та № 386 від 14.09.2016 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (зі змінами та доповненнями), а саме: встановлено порушення законодавчо встановлених термінів поступлення товару на загальну суму 18821,28 Євро при виконанні імпортного контракту № 4 від 21.03.2016 року, який укладено з фірмою ThyssenKrupp Rasselstein (Germani). Крім того, встановлено, що відповідачем не подано Декларацію про валютні цінності, доходи та майно. (а.с. 17-22).

На підставі акта перевірки від 29.08.2017 №3387/24-13-14-03/38623491 податковим органом 11.09.2017 р. прийнято: податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено до сплати пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, в сумі 96952,50 грн; податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено до сплати пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, в сумі 170 грн (а.с. 26).

Крім того, податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача, з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по контрактах №3401838 від 21.03.2018 р., №3401848 від 21.03.2018 р., №3401858 від 21.03.2018 р., №18/10/2017 від 18.10.2017 р., за період з 18.10.2017 р. по 30.10.2018 р., за результатами якої складено 27.02.2019 р. акт перевірки №764/24-13-14-03/38623491. Позивачем встановлено порушення ст.. 2 Закону України від 23.09.1994 р. №185/94-ВР, в частині несвоєчасного поступлення імпортованого товару при виконанні контракту №18/10/2017 від 18.10.2017 р., укладеного з нерезидентом ООО «Кнопка Контролер». (а.с. 27-32).

На підставі акта перевірки від 27.02.2019 р. №764/24-13-14-03/38623491 прийнято 15.03.2019 р. податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено до сплати пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, в сумі 3003,23 грн (а.с. 33).

Податковим органом відповідачу надсилалась податкова вимога форми "Ю" від 23.03.2018 р. №2092-17 на суму податкового боргу 97122,50 грн, однак заборгованість у добровільному порядку сплачена не була (а.с. 16).

Згідно розрахунку податкового боргу станом на 03.12.2019 р., за відповідачем рахується податковий борг в сумі 72122,50 гривень.

Зміст спірних правовідносин полягає в наявності у відповідача податкового боргу в сумі 72122,50 грн, який добровільно сплачений не був та підлягає примусовому стягненню.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, Законом України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті від 23.09.1994 р. №185/94-ВР.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп.14.1.39. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Приписами пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ст. 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті від 23.09.1994 р. №185/94-ВР (далі Закон №185/94-ВР), в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

У відповідності до ст. 2 Закону №185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Відповідно ч. 1 ст. 4 Закону №185/94-ВР порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно з ч. 6 ст. 4 Закону №185/94-ВР органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, яка станом на 03.12.2019 р. становить 72122,50 грн та добровільно сплачена не була.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податковим органом відповідачу надсилалась податкова вимога форми "Ю" від 23.03.2018 р. №2092-17 на суму податкового боргу 97122,50 гривень. Станом на 03.12.2019 р. заборгованість відповідача становить 72122,50 грн та у добровільному порядку сплачена не була, а відтак підлягає стягненню.

Як вбачається із обставин справи, відповідач не подав до суду відзиву проти позову та доказів на спростування заявлених позовних вимог, що дає підстави для висновків, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хотинський завод металевої упаковки" погоджується з нарахованою заборгованістю.

Підпункт 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачає право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За змістом п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з вимогами п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Оскільки, у відповідача є відкриті рахунки в банківських установах, а в добровільному порядку визначена сума боргу в розмірі 72122,50 грн не сплачена, то вона підлягає стягненню в судовому порядку з рахунків у банках, що належить платнику податків.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивач довів суду правомірність заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку із відсутністю таких витрат питання щодо повернення судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з рахунків у банках Товариства з обмеженою відповідальністю "Хотинський завод металевої упаковки" (вул. Васильєва, 6, м.Хотин, Чернівецька область, 60000, ) податковий борг в сумі 72122,50 грн до Державного бюджету України.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач: Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хотинський завод металевої упаковки" (вул. Васильєва, 6, м.Хотин, Чернівецька область, 60000, ).

Суддя Т.М. Брезіна