Справа № 560/1894/19
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1894/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Совгира Д. І.

03 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника відповідача : Лисої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не нарахування та не виплати йому компенсації по втраті частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 29.04.2018 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка передбачена Законом України від 19.10.2000 №2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати";

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", яка була нарахована та виплачена на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року по справі №560/3542/18 за період з 29.04.2018 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

3) звернути до негайного виконання рішення щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої суми пенсії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач, посилаючись на приписи Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000р. №2050-ІІІ, зазначив, що тривала невиплата частини перерахованої пенсії за минулі періоди, яка сталася з вини відповідача, дає йому право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, перерахованих йому на підставі рішення суду. Вказане стало підставою звернення позивачем до органу Пенсійного фонду з відповідною заявою, на що отримано відмову з посиланням на факт вчасного виконання рішення окружного суду у справі №560/3542/18 без порушення термінів, визначених законодавством. З такою відповіддю пенсійного органу позивач не погоджується та вважає, що відповідачем в цій частині допущено протиправну бездіяльність, яка порушує його конституційні права як пенсіонера.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не нарахування ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 29.04.2018 по 11.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, розраховану відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, за період з 29.04.2018 по 11.04.2019.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом, при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначив, що в розрізі положень Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, наразі відсутні підстави для нарахування і виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, оскільки строки виплати нарахованих доходів на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року по справі №560/3542/18 відповідачем порушено не було.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд даної справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №560/3542/18 частково задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 26.11.1986 по 24.11.1988 та з 05.12.1988 по 18.12.1997 в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 16.08.2004 в Славутському маслопереробному комбінаті ВАТ "Хмельницькмолпром". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи за період з 01.01.2004 по 16.08.2004 в Славутському маслопереробному комбінаті ВАТ "Хмельницькмолпром". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати стаж роботи за період з 26.11.1986 по 24.11.1988 та з 05.12.1988 по 18.12.1997 в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, з урахуванням встановленого в цій адміністративній справі, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 29 квітня 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З наведеною позицією окружного суду погодився і суд апеляційної інстанції, що прослідковується з постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №№560/3542/18.

Згідно з штампом вхідної кореспонденції, зазначене судове рішення апеляційної інстанції отримане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 19.03.2019.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №560/3542/18, ОСОБА_1 було нараховано доплату за період з 29.04.2018 по 30.04.2019 в загальній сумі 7228,24 грн., яка була зарахована на його рахунок 11.04.2019.

17.05.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою в якій, зокрема, просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасно отримані кошти за період з 29.04.2018 по 11.04.2019 з вини органу, що призначає і виплачує пенсію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 03.06.2019 №1452/Х-8 повідомило позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації у зв`язку з своєчасним виконанням ним рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №560/3542/18.

Позивач, не погоджуючись із вказаною бездіяльністю та вважаючи порушеними свої права, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався приписами частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку №159, якими визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, суд першої інстанції зазначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000р. №2050-ІІІ (далі - Закон №2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати, прийнятим для реалізації Закону №2050, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2001р. №159 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №159).

Відповідно до ст.1 Закону №2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону №2050 передбачається, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст.3 Закону №2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст.4 Закону №2050).

Відповідно до положень статті 6 Закону №2050 компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Статтею 7 Закону №2050 встановлено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

У розумінні Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" пенсія є доходом громадянина, вона не носить разового характеру навіть у випаду її присудження за рішенням суду. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018р. у справі №681/423/15-а (провадження К/9901/5192/18).

У відповідності до п.4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексі інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа № 521/940/17).

Відповідно до ст.5 Закону №2050 та ст.46 Закону №1058 неможливість виплати особі компенсації і втрати частини доходів пов`язується із неотриманням таких доходів із вини громадянина.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №560/3542/18, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 26.11.1986 по 24.11.1988, з 05.12.1988 по 18.12.1997 та з 01.01.2004 по 16.08.2004 та зобов`язано його провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 29 квітня 2018 року.

На виконання цього рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 11.04.2019 здійснені відповідні пенсійні виплати на користь позивача, що підтверджується матеріалами справи, а також поясненнями позивача, наведеними в обґрунтування заявлених позовних вимог, та відповідача, викладеними у відзиві.

При цьому, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, з причин вчасного нарахування та виплати належних позивачу сум, на підставі рішення суду у справі №560/3542/18, оскільки компенсація передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. А тому, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що несвоєчасне нарахування сум пенсії позивачу відбулось з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків її виплати пенсії.

Тому, не нарахування та невиплата позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за період з 29.04.2018 по 11.04.2019, свідчить про протиправні дії відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмову відповідача, щодо виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації пенсії слід визнати протиправною, та, як наслідок, слід зобов`язати здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації пенсії, яка була нарахована на підставі рішення суду.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2019 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.