Справа № 160/10313/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Салін С.В. Прокоф`єв Є.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " МАС.ТОРГ" до Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області безпідставно дійшло висновку по не спрямованість правочину, укладеного позивачем з СВК «Молочна-Країна», на настання реальних правових наслідків. Позивач зазначає, що його контрагент поставив позивачу товар, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та податковими накладними. Позивач зазначає, що порушення СВК «Молочна-Країна» податкової дисципліни не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Також позивач наголошує на тому, що придбані у СВК «Молочна-Країна» товари використанні у власній господарській діяльності позивача, а саме: перепродані ТОВ «Ісполін Плюс», ТОВ «Агро НВ Плюс», ТОВ «НВН М`ясний стандарт", що підтверджується договорами, видатковими, товарно-транспортними накладними.
Ухвалою суду від 23.10.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позову вказуючи на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки правочин укладений позивачем з СВК «Молочна-Країна» є таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки:
-аналізом даних ЄРПН встановлено, що СВК «Молочна-Країна» не придбавало м`ясо яловичини охолоджене, масло селянське, які були реалізовані позивачу;
-у СВК «Молочна-Країна» відсутні матеріальні ресурси, основні фонди, виробничі бази, працівники для здійснення господарської діяльності;
-вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 09.08.2018 року № 199/5543/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 205 КК України, що виразилось у створені СВК «Молочна-Країна» з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб; дії ОСОБА_1 призвели до того, що невстановлені особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формального призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку;
-оскільки вироком суду СВК «Молочна-Країна» визнано фіктивним, тому неможливо підтвердити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту та до складу витрат за 2017-2018 роки;
-первинні документи, які складені СВК «Молочна-Країна» по господарським взаємовідносинам з позивачем, є неправомірними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій.
Ухвалою суду від 09.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та повідомив суд про те, що ним не враховано до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 148 800 грн. по взаємовідносинах з СВК «Молочна - Країна», а також не враховано у декларацію з податку на прибуток суму отриманого від СВК «Молочна - Країна» товару без ПДВ у розмірі 744 000 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою позивача та банківською випискою по рахункам позивача.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав які наведено у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
З 02.04.2019 року по 08.04.2019 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року
У вищевказаному акті відповідачем зроблено, зокрема, висновок про заниження позивачем податку на прибуток у загальній сумі 144 851 грн., про заниження податку на додану вартість на загальну суму 12 145 грн.
Висновок відповідача у акті перевірки обґрунтований тим, що правочин укладений позивачем з контрагентом СВК «Молочна-Країна» є таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки:
- аналізом даних ЄРПН встановлено, що СВК «Молочна-Країна» не придбавало м`ясо яловичини охолоджене, масло селянське, які були реалізовані позивачу;
- у СВК «Молочна-Країна» відсутні матеріальні ресурси, основні фонди, виробничі бази, працівники для здійснення господарської діяльності;
- вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 09.08.2018 року № 199/5543/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 205 КК України, що виразилось у створені СВК «Молочна-Країна» з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб; дії ОСОБА_1 призвели до того, що невстановлені особи отримали можливість здійснювати фінансові операції за межами податкового контролю від імені формального призначеного засновника та директора в порушення встановленого законодавством порядку;
- оскільки вироком суду СВК «Молочна-Країна» визнано фіктивним, тому неможливо підтвердити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту та до складу витрат за 2017-2018 роки;
- первинні документи, які складені СВК «Молочна-Країна» по господарським взаємовідносинам з позивачем, є неправомірними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та обґрунтованості формування фінансового результату до оподаткування повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочин укладений позивачем з СВК «Молочна-Країна» є нікчемними через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами СВК «Молочна-Країна» правочини визнані податковим органом ризикованими, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних та неспростовних доказів того, що не виконання контрагентами СВК «Молочна-Країна» своїх договірних зобов`язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та СВК «Молочна-Країна».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинені СВК «Молочна-Країна» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678).
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та СВК «Молочна-Країна».
Судом встановлено, що між позивачем та СВК «Молочна-Країна» укладено договір купівлі-продажу від 15.09.2017 року № 1509/01, у відповідності до умов якого СВК «Молочна-Країна» зобов`язувалось поставити позивачу товар, який вказаний у специфікаціях до договору, а позивач зобов`язувався оплатити отриманий товар.
Факт поставки СВК «Молочна-Країна» товару для позивача підтверджується видатковими, копії яких знаходяться у матеріалах справи.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи не повністю відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: відсутні у видаткових накладних ПІБ посадових осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність її оформлення.
СВК «Молочна-Країна» видало позивачу податкові накладні № 1 від 22.03.2018 року та № 2 від 02.10.2017 року на загальну суму 12 145 грн., які зареєстровані у ЄРПН, про що зазначено у акті перевірки та на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит.
Факт транспортування товару від СВК «Молочна-Країна» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи; перевізник ТОВ «Агротранс-Компані».
Судом на підставі спеціального витягу з ЄДРПОУ встановлено, що СВК «Молочна-Країна» є зареєстрованою юридичною особою.
З сайту Державної фіскальної служби судом встановлено, що СВК «Молочна-Країна» станом на день здійснення господарських операцій з позивачем було платником ПДВ та вправі було видавати податкові накладні.
Судом на підставі інформації, яка наведена відповідачем у акті перевірки, встановлено, що у СВК «Молочна-Країна» працювало від двох до чотирьох осіб, СВК «Молочна-Країна» декларувало наявність основних засобів на суму 7,5 тис. гривень.
Отже, СВК «Молочна-Країна» мало трудові ресурси.
Також судом під час розгляду розгляду справи встановлено, що придбані у СВК «Молочна-Країна» товари використанні у власній господарській діяльності позивача, а саме: перепродані ТОВ «Ісполін Плюс», ТОВ «Агро НВ Плюс», ТОВ «НВН М`ясний стандарт", що підтверджується договорами, видатковими, товарно-транспортними накладними, які знаходяться у матеріалах справи.
Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
На підставі викладеного, суд вважає, що відсутність у видаткових накладних ПІБ посадових осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність її оформлення, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, оскільки з інших даних (наявності товарно-транспортних накладних, використання товару позивачем у власній господарській діяльності) вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення СВК «Молочна-Країна» господарських операцій з позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2017 року № 1509/01.
Однак у матеріалах справи міститься вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 09.08.2018 року № 199/5543/18, що набрав законної сили, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 205 КК України, що виразилось у створені СВК «Молочна-Країна» з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб.
Судом під час розгляду справи встановлено, що до вказаної вище суми увійшла також сума 12 145 грн., яка включена до складу податкового кредиту позивача.
Згідно частин 6 та 7 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Диспозиція наведеної правової норми прямо вказує на те, що обов`язковими для суду, який розглядає справу, є вирок суду в кримінальній справі.
Разом із тим розглядувана норма встановлює межі обов`язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу.
Така обов`язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову.
Отже, обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.
Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов`язковою для адміністративного суду.
Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.
Враховуючи те, що у вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 09.08.2018 року № 199/5543/18 прямо не вказано про неправомірність формування позивачем витрат по господарським взаємовідносинах з СВК «Молочна-Країна», а також прямо не зазначено про нереальність вказаних господарських операцій, то адміністративний суд вправі надати цим правовідносинам власну правову оцінку.
Судом під час розгляду справи встановлено, що позивачем не враховано у декларацію з податку на прибуток суму товару отриманого від СВК «Молочна - Країна» без ПДВ у розмірі 744 000 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою позивача та банківською випискою по рахункам позивача.
Таким чином, висновок відповідача про заниження позивачем податку на прибуток у загальній сумі 144 851 грн. є безпідставним, оскільки позивач не відображав
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Сума судових витрат, яка підлягає відшкодуванню позивачу становить: 2723,44 грн. (181 063,75 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 2951,79 грн. (сплачена сума судового збору) : 196 245 грн. (загальна сума заявлених позовних вимог).
За вказаних обставин сума судового збору підлягає стягнення з відповідача.
Керуючись ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ «МАС.ТОРГ» судовий збір у розмірі 2723,44 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 грудня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 09.12.2019 року Помічник судді Згідно з оригіналом Помічник судді С.В. Златін Лісна А.М. Лісна А.М.