Справа № 1.380.2019.005274
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005274
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

02 грудня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Артимич Н.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання перерахувати пенсію, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФ України у Львівській області, Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській області щодо використання при розрахунку розміру пенсії для визначення максимального розміру її підвищення при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2012 та з 01.01.2013, 80 процентів відповідної суми грошового забезпечення;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 шляхом її підвищення на 23 % з 01.09.2012 та на 35 % з 01.01.2013 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з використанням для розрахунку розміру пенсії для визначення максимального розміру її підвищення 90 % відповідної суми грошового забезпечення станом на 01.04.2012 та виплатити перераховану пенсію за період з 01.09.2012 по 01.04.2018, із врахуванням раніше проведених виплат та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ і постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" від 21.02.2001 № 159 з 01.09.2012 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Ухвалою судді від 16.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

07.11.2019 Відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (арк. справи 64-67).

Відповідач при обґрунтуванні поданого клопотання наголосив, що Позивач у позовній заяві просить визнати протиправними дії при розрахунку пенсії, та відповідно просить про перерахунок та виплату пенсії за період з 01.09.2012 по 01.04.2018, однак до суду звернувся лише 15.10.2019. Відповідач зазначає, що оскільки вимога стосується перерахунку щомісячного платежу, то про порушення свого права Позивач мав би дізнатися впродовж 2012 року чи 2013 року та у встановлений для цього строк звернутися до суду з відповідним позовом. Вищенаведене, на переконання Відповідача вказує на пропуск Позивачем строку звернення до суду з відповідним позовом. На підтвердження своєї позиції Відповідач покликався на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2018 у справі №246/3696/17.

15.11.2019 Позивач подав заперечення проти клопотання про залишення позову без розгляду (вх. №42540). Зазначив, що йому призначено пенсію з 01.09.2005. З цього часу жодних затримок чи припинень її виплати не було. Розмір пенсії жодного разу не зменшувався, а періодично зростав, в тому числі і у 2012 році. Зазначив, що лише у 2019 році дізнався, що його пенсія у 2012 підвищена у неналежному розмірі. У зв`язку з цим, звертався до ГУПФ України у Львівській області з заявою про перерахунок. Враховуючи те, що листом від 13.09.2019 Позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку, 15.10.2019 Позивач звернувся з позовом до суду. Враховуючи наведене, вважає доводи Відповідача щодо пропуску строку звернення до суду безпідставними та просить відмовити у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду повністю.

У судовому засіданні Позивач проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечив та просив відмовити.

Представник відповідача подане клопотання про залишення позову без розгляду підтримала, просила задовольнити.

При вирішенні клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України або іншими законами.

У відповідності до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше. Обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 123 КАС України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, згідно з частиною 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За змістом частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до адміністративного суду є встановлення факту, коли та за яких обставин особа дізналася про порушення своїх прав та змогла вчинити дії, направлені на їх відновлення.

З матеріалів справи видно, що Позивач звертаючись до суду з позовом 15.10.2019 просить визнати протиправними дії при розрахунку пенсії, та відповідно просить про перерахунок пенсії з 01.09.2012 та з 01.01.2013 і просить виплатити її за період з 01.09.2012 по 01.04.2018.

Позивач вказує, що про порушення своїх прав дізнався 13.09.2019, отримавши лист Відповідача №4068/Б-20/11.05-06 про відмову у здійсненні перерахунку.

Водночас, у запереченнях проти клопотання про залишення позову без розгляду (арк. справи 110) Позивач зазначає, що звертався до Відповідача із заявою від 13.08.2019 у якій просив про перерахунок пенсії з 01.09.2012 та з 01.03.2019. Вказане на думку суду свідчить про те, що про порушення свого права на належний розмір пенсії у 2012 та 2013 роках Позивачу було відомо раніше.

Суд зазначає, що пенсійні виплати є періодичними, щомісячними платежами, які отримує безпосередньо особа, якій вони призначені.

З матеріалів справи видно, що Позивач отримує пенсію щомісяця з 02.09.2005 року, відтак з цього часу є обізнаним про розмір своєї пенсії. Враховуючи наведене, суд вважає, що Позивач міг дізнатися про порушення свого права не отримавши відповідного забезпечення у належному розмірі у 2012 та 2013 роках та у визначений процесуальним законом строк звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, між Позивачем та Відповідачем спірні правовідносини щодо предмету спору, виникли ще у 2012 році. Разом з тим, до суду з вказаним позовом Позивач звернувся лише 15.10.2019.

Щодо отримання Позивачем відповіді ГУ ПФ України у Львівській області від 13.09.2019 №4068/Б-20/11.05-06 (арк. справи 24) з якою Позивач пов`язує початок перебігу строку звернення до суду, суд зазначає, що зміст такої підтверджує факт звернення Позивача із заявою про перерахунок, а не вказує на момент з якого Позивач міг дізнався про порушення свого права на належний йому розмір пенсії у 2012 та 2013 роках.

Отже, підсумовуючи наведене, суд зазначає, що Позивачем не наведено обставин та доказів неможливості звернутися до суду з дотриманням строку звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При зверненні з вказаним позовом до суду Позивачем не надано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не наведено жодних обставин на підтвердження поважності причин такого пропуску, так само, як і не надано відповідних доказів.

Отже, враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо строків звернення до суду та враховуючи дату звернення Позивача до суду, суд дійшов висновку, що Позивачем при зверненні до суду з цим позовом, пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Вказані висновки суду ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22.11.2018 у справі № 489/1939/17.

Крім того, суд зазначає, що строкові обмеження на звернення про перерахунок пенсії встановлені у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини другої статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Щодо доводів Позивача у запереченні, що відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на спірні правовідносини не розповсюджуються строкові обмеження звернення до суду, суд зазначає, що такі є безпідставними. Позивач як особа, що щомісячно отримувала пенсійні виплати, з огляду на оприлюднення нормативно правові акти, що регулюють спірні питання у сфері пенсійного забезпечення, повинен був бути обізнаним про неналежне виконання своїх обов`язків з боку пенсійного органу, в той же час своєчасно не скористався своїм правом на звернення до суду за судовим захистом, а звернувся до суду після спливу 7 років від початку заявлених ним до захисту вимог.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2018 у справі № 175/1665/17.

Крім того, суд враховуєте, що Позивач звертався до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з вимогою про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016.

За результатами розгляду вказаної справи №1340/3622/18 суд ухвалив рішення від 22.10.2018, яким задовольнив позовні вимоги частково. Вказане рішення набрало законної сили 18.02.2019.

Таким чином, Позивач цікавився правомірністю проведеного перерахунку його пенсії з 01.01.2016, а відтак, мав нагоду дізнатися про порушення своїх прав щодо належного перерахунку пенсії з 01.09.2012 та з 01.01.2013.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд, з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 КАС України своєю ухвалою залишає позов без розгляду.

З урахуванням наведених правових норм та встановлених обставин, суд вважає, що клопотання Відповідача є підставним та таким, що підлягає до задоволення, що є наслідком залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання перерахувати пенсію.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала про залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Повний текст ухвали складений 09.12.2019.

Суддя Мричко Н.І.