Справа № 160/4819/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/4819/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейдінг-Дніпро"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019, (суддя суду першої інстанції Златін С.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, повне судове рішення складено 30.09.2019, в адміністративній справі № 160/4819/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейдінг-Дніпро" до Головного державного ревізора-інспектора відділу ПДВ Лівобережного управління ГУ ДФС в Дніпропетровській області Оксентюк Людмили Григорівни, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та незаконними висновків посадової особи,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотрейдінг-Дніпро» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними дії з проведення камеральної перевірки від 05.12.2018 року та незаконними висновки Головного державного ревізора-інспектора відділу ПДВ Лівобережного управління ГУ ДФС в Дніпропетровській області Оксентюк Людмили Григорівни, наведені в акті від 05.12.2018 року № 70525/04-36-53-41/36441012 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що Головний державний ревізор-інспектор відділу ПДВ Лівобережного управління ГУ ДФС в Дніпропетровській області Оксентюк Л. Г. провела камеральну перевірку із порушенням вимог Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Податкового кодексу України, повторно перевірила жовтень 2017 року, що свідчить про наявність підстав для визнання дій з такої перевірки протиправними. Також позивач вказує, що висновки перевірки в частині виявлення порушень є незаконними, оскільки відповідачем не враховані обставини відсутності вини у порушенні строків реєстрації податкових накладних у 2017-2018 роках внаслідок блокування грошових коштів на рахунках товариства, що в свою чергу унеможливлює застосування до нього юридичної відповідальності з боку контролюючого органу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейдінг-Дніпро" відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що неправильне визначення судом першої інстанції предмету позовних вимог, порушення ним принципу офіційного з`ясування важливих фактичних обставин справи щодо витребування доказів відсутності коштів на банківському рахунку товариства у системі електронного адміністрування ПДВ, неналежна юридична оцінка фактів та доказів, наданих позивачем, неврахування обов`язку відповідача довести правомірність своїх дій та рішень призвело до прийняття незаконного рішення по суті позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним державним ревізором-інспектором відділу ПДВ Лівобережного управління ГУ ДФС в Дніпропетровській області Оксентюк Л. Г. проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейдінг-Дніпро" з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН складених за січень, лютий, липень, серпень, жовтень грудень 2017 року, січень вересень 2018 року, зареєстрованих у ЄРПН у лютому, березні, серпні, вересні, листопаді, грудні 2017 року, січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні 2018 року.

За результатами перевірки відповідачем складений акт від 05.12.2018 року № 70525/04-36-53-41/36441012, у висновках якого зазначено, що дані перевірки свідчать про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН позивачем.

Не погодившись з діями головного державного ревізора-інспектора під час проведення перевірки, її висновків про допущення позивачем податкових порушень, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання протиправними дій відповідача та незаконними висновків акту перевірки відсутні з огляду на те, що при проведенні перевірки відповідач діяв у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо дій відповідача під час проведення камеральної перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до змісту п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні перевірки. Камеральні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» до 31 грудня 2018 року встановлювався мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Разом з цим, приписами ст. 6 вказаного Закону передбачено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

ДФС України та її територіальні органи внесені до Переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року № 1104.

Враховуючи викладене, станом на 05 грудня 2018 року мораторій на проведення камеральних перевірок органами ДФС України не розповсюджувався, тому відповідач на законних підставах провів камеральну перевірку стосовно позивача.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже, цією нормою Податкового кодексу прямо визначено, що своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних є предметом камеральної перевірки.

Враховуючи наведене, перевірка відповідачем своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН позивачем узгоджується з положеннями Податкового кодексу України.

Абз. 2 п. 78.2 ст. 78 ПК України передбачено, що контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Разом з цим, абз. 2 п. 76.1 ст. 76 ПК України встановлено, що камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Відповідно до п. 76.3. ст. 76, ст. 102 ПК України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності 1095 днів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що відповідач перевіряючи всю податкову звітність суцільним порядком з урахуванням вказаних строків давності, не позбавлений можливості під час камеральної перевірки перевірити певну звітність, що була охоплена попередньою камеральною перевіркою.

У відповідності до ч.1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За вказаних обставин, можливість проведення повторної камеральної перевірки відповідачем, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередньої камеральної перевірки платника податків, не свідчить про виникнення підстав для притягнення платника податків двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що в акті камеральної перевірки від 23.11.2017 року № 26901/04-36-12-09/36441012 міститься інформація про несвоєчасність реєстрації податкової накладної № 912 від 24.10.2017, натомість в акті 05.12.2018 року № 70525/04-36-53-41/36441012 така інформація про податкові накладні № 233 від 09.10.2017, № 305 від 11.10.2017, № 276 від 10.10.2017, № 269 від 10.10.17, № 234 від 09.10.2017, № 387 від 13.10.2017, що свідчить про перевірки контролюючим органом різних податкових декларацій.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що камеральна перевірка проведена відповідачем у спосіб встановлений Податковим кодексом України та погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для визнання протиправними дій інспектора під час перевірки відсутні.

Щодо незаконності висновків відповідача, викладених в акті камеральної перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

П. 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727, передбачено, що акт документальної перевірки це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вказане свідчить, що результати перевірки, у тому числі встановлені факти порушень та висновки контролюючий орган викладає в службовому документі акті перевірки.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що висновки перевірки не є актом індивідуальної дії, рішенням суб`єкта владних повноважень чи правовим актом та не встановлюють жодної відповідальності для позивача, не змінюють стану суб`єктивних прав, не породжують додаткових обов`язків. Оцінка дій посадових осіб контролюючого органу щодо викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Саме під час оскарження рішення, прийнятого контролюючим органом на підставі висновків перевірки щодо виявлених порушень, необхідно перевіряти факти вчинення податкових порушень, з`ясовувати та встановлювати склад податкових порушень, покладених в основу прийняття такого рішення, наявність або відсутність вини платника податків, розрахунок штрафів тощо.

Враховуючи, що контролюючий орган не позбавлений права викладати власні суб`єктивні висновки в акті перевірки, а самі висновки не породжують для суб`єкта господарювання певні правові наслідки, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними висновків контролюючого органу, викладених в акті.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 73 КАС України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналіз змісту вищенаведених норм КАС України дає підстави для висновку, що суд витребовує докази, які стосуються саме предмету доказування.

Враховуючи, що встановлення або відсутність складу податкового порушення не є предметом доказування у цій справі, правові підстави для витребування і розгляду судом документів, які засвідчують відсутність коштів на банківському рахунку товариства у системі електронного адміністрування ПДВ, та які на думку позивача спростовують його вину та звільняють від відповідальності відсутні.

Отже, судом першої інстанції правильно визначений предмет адміністративного позову, в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у адміністративному позові, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені позивачем доводи в апеляційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду, тому підстави для зміни або скасування судового рішення в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, 321, 325 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейдінг - Дніпро"

залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 в адміністративній справі № 160/4819/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ст. 328 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 05.12.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай