Справа № 420/4155/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4155/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Лементовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Інвентпром до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № , № від 10.04.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.03.2017 року декларантом позивача ТОВ «Блесско» подано до митного оформлення митну декларацію № UA500090/2017/000593 з документами, які необхідні для митного оформлення товару та 31.03.2017 року відповідно до заявлених даних товар випущено у вільний обіг на митну території України без будь-яких зауважень з боку органів доходів і зборів. При цьому, митна декларація відправлення, відповідно до положень ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, що підтверджує митну вартість товару. Надана копія експортної декларації не містить відміток про перетин кордону. ТОВ Інвентпром дотримано вимоги МК України щодо визначення митної вартості товару та подані необхідні документи. Таким чином, висновки акту перевірки та як наслідок донарахування платнику грошових зобов`язань за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями ґрунтуються на припущеннях, а твердження контролюючого органу щодо заниження митної вартості товарів при імпорті товару на митну територію України є безпідставними.

Представником відповідача Головного управління ДФС в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що відповідно до інформації, отриманої від митних органів Республіки Туреччина (лист від 11.10.2018 № 2998007-724.01.03/ UA-374723351) встановлено порушення вимог митного законодавства України в частині повноти декларування ТОВ Інвентпром фактурної вартості товару за МД від 31.03.2017 № UA500090/2017/593. Митними органами Республіки Туреччина (лист від 11.10.2018 № 2998007-724.01.03/ UA-374723351) подано копію електронної декларації від 27.03.2017 № 1734100ЕХ186889, які пов`язані з експортом до України товару № 1, 2, частини товару № 3 за МД від 31.03.2017 № UA500090/2017/593 на адресу ТОВ Інвентпром (Україна) за інвойсом від 25.03.2017 № 0002441. Співставленням даних, які містяться в електронній декларації від 27.03.2017 № 1734100ЕХ186889 та імпортній митній декларації від 31.03.2017 № UA500090/2017/593, інвойсу від 25.03.2017 № 0002441 встановлено, що фактурна та митна вартість товару, заявлена при імпорті товару є меншою, ніж фактурна вартість задекларована у експортній декларації, яка надана уповноваженим органом Республіки Туреччина. Перевіркою ТОВ Інвентпром встановлено порушення п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України в частині повноти декларування ТОВ Інвентпром фактурної вартості товарів, що призвело до заниження митної вартості імпортованого товару. Встановлені порушення призвели до заниження ТОВ Інвентпром податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 32619,97 грн. Таким чином, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, а тому податкові повідомлення-рішення винесено правомірно, а вимоги визначені у позові є безпідставними.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник ТОВ Інвентпром вказує, що відзиві на позов відповідач не спростував доводи позивача щодо необґрунтованості прийнятих податкових повідомлень-рішень, а фактично продублював висновки акту перевірки. При цьому, в акті перевірки не відображено інформації про наявність перекладу документів, надісланих митними органами Турецької Республіки. Інформація про достатній рішень володіння турецькою мовою посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області, які складали акт перевірки, також не підтверджена документально. Таким чином, акт перевірки гуртується на припущеннях, а податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Представником відповідача Головного управління ДФС в Одеській області до суду надано додаткові пояснення, в яких представник відповідача зазначив, що експортна декларація це документ, що підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення. На підставі цього документа відправник відвантажує вантаж та отримує відшкодування ПДВ. Відповідно до наданої митними органами Турецької республіки копії експортної декларації, при співставленні даних про товар, який в ній міститься та імпортній декларації, яка подавалась при ввезені на територію України дозволяє однозначно стверджувати, що графа 35 (вага брутто) 13566 та графа 38 (вага нетто) 12560 кг однакові, але фактурна вартість товару графа 22 не відповідає даним графі 22 експортній декларації ( 23585,50 та 22814 - відповідно).

Ухвалою суду від 16 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12 вересня 2019 року винесено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником позивача до суду надано письмові пояснення, в яких просив позовні вимоги ТОВ Інвентпром задовольнити у повному обсязі та здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволення позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12.10.2016 року проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю Інвентпром за № 1 008518.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 статті 351 Митного кодексу України, на підставі наказу від 11.03.2019 року № 1722 ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ Інвентпром () вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 31.03.2017 № UA500090/2017/593, за результатами якої складено акт № 459/15-32-14-10-11/40892767 від 21.03.2019 року (а.с. 12-21, 106, 108-118).

Актом перевірки № 459/15-32-14-10-11/40892767 від 21.03.2019 року встановлено порушення ТОВ Інвентпром п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного митна на суму 10193,74 грн.; п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 22426,23 грн.

10 квітня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено ТОВ Інвентпром суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на суму 15290,61 грн. та податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено ТОВ Інвентпром суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на суму 33639,35 грн. (а.с. 24-26,120-122).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 245 Митного кодексу України під час проведення документальної перевірки посадові особи органу доходів і зборів повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до ч. 3, 4, 5, 8, 9 ст. 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів. Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов`язкова. Посадові особи органу доходів і зборів під час проведення перевірки не мають права: 1) перевіряти дані, які не є предметом перевірки; 2) вимагати від підприємства, що перевіряється, надання документів або інформації, що не стосуються предмета перевірки; 3) розголошувати відомості про підприємство, що перевіряється, які становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання такими особами службових обов`язків. Оформлення результатів невиїзної документальної перевірки здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06 лютого 2017 року між ТОВ Інвентпром (покупець) та фірмою «VP Dis Ticaret LTD STI» (продавець) укладено контракт № VP 2017/02/02, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах зазначених в специфікаціях до даного контракту. Кількість і ціна товару вказується продавцем в інвойсі. Ціна на товар встановлюється в доларах США, що відображається в специфікації та інвойсі (а.с. 45-49).

Згідно специфікації від 24.03.217 року до контракту № VP 2017/02/02 від 06.02.2017 року товар поставляється на умовах EXW Стамбул Туреччина, згідно з міжнародними правилами «ІНКОЕТРМС-2010», загальна сума 23585,50 дол. (а.с. 38-39).

31 березня 2017 року декларантом позивача ТОВ «Блесско» подано до митного оформлення митну декларацію № UA500090/2017/000593 щодо митного оформлення товару 1) кондитерські вироби з цукру без вмісту какао: цукерки з вареного цукру з жировими добавками, жувальна цукерка «TOFFIX» 8*1 кг. 1410 кор. Термін придатності 06/03/2019, жувальна цукерка «TOFFIX STIK» 8*800 гр 200 кор. Термін придатності 20/03/2019. Кожна одиниця запакована в первинну пластикову упаковку; 2) кондитерські вироби з цукру без вмісту какао: цукерки желейні «Jelaxy» 6*24*20 гр. 118 кор. Термін придатності 09/2017, торгівельна марка Elvan. Виробник - Elvan Gida Sanayi ve Ticaret A.S., Туреччина. Цукерки желейні «Jellopy» 12*36*15 гр 50 кор. Термін придатності 09/2018. Торгівельна марка Saaden; 3) кондитерські вироби з цукру без вмісту какао: жувальні гумки, у цукровій оболонці або без неї з вмістом 60 мас. % або більше цукрози, у первинній упаковці: жувальна гумка «Misked» 12*1000 грн. 50 кор. Термін придатності 09/2018. Торгівельна марка Saadet. Виробник - SAADET GIDA PAZ. SAN. VE TIC. Валюта та загальна сума (рядок 22) 23585,50 USD, вага брутто (рядок 35) - 13566, вага нетто (рядок 38) 12560 (а.с. 33-35).

Для підтвердження митної вартості, заявленої на товар по МД № UA500090/2017/000593 до митного органу надано: контракт № VР2017/02/02 від 06.02.2017 року, специфікація від 24.03.2017 року, рахунки фактури (інвойси) № 0002441 від 25.03.2017 року, № 0002443 від 28.03.2017 року, рахунок на транспортні витрати, довідку про транспортні витрати, договір про надання послуг митного брокера, договір міжнародного перевезення, сертифікат походження (а.с. 33-57).

На підставі поданих до митного оформлення документів митним органом проведено митне оформлення товару за митною декларацією від 31 березня 2017 року № UA500090/2017/000593 за резервним методом.

Листом від 26.11.2018 року № 1341/12/15-70-19-01 Одеська митниця ДФС повідомила ГУ ДФС в Одеській області про отримання від митної адміністрації Турецької Республіки документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення кондитерських виробів, що були ввезені на територію України на адресу ТОВ Інвентпром за митною декларацією від 31.03.2017 року № UA500090/2017/000593 (а.с. 29-31).

Зі змісту акту перевірки від 21 березня 2019 року № 459/15-32-14-10-11/40892767 вбачається, що перевіркою встановлено, що ТОВ Інвентпром за МД від 31.03.2017 № UA500090/2017/593 здійснено оформлення 3 товарів, ввезення яких здійснювалось на підставі зовнішньоекономічного договору (контракту) від 06.02.2017 № VP2017/02/02, відповідно до якого продавцем товару є компанія VP DIS TIS.LTD.STI (Туреччина), а покупцем є ТОВ Інвентпром, термін дії з моменту його підписання до 30.12.2017 року. Відповідно до інформації, отриманої від митних органів Республіки Туреччина (лист від 11.10.2018 № 2998007-724.01.03/ UA-374723351) встановлено порушення вимог митного законодавства України в частині повноти декларування ТОВ Інвентпром фактурної вартості товару за МД від 31.03.2017 № UA500090/2017/593. Митними органами Республіки Туреччина (лист від 11.10.2018 № 2998007-724.01.03/ UA-374723351) подано копію електронної декларації від 27.03.2017 № 1734100ЕХ186889, які пов`язані з експортом до України товару № 1, 2, частини товару № 3 за МД від 31.03.2017 № UA500090/2017/593 на адресу ТОВ Інвентпром (Україна) за інвойсом від 25.03.2017 № 0002441. Співставленням даних, які містяться в електронній декларації від 27.03.2017 № 1734100ЕХ186889 та імпортній митній декларації від 31.03.2017 № UA500090/2017/593, інвойсу від 25.03.2017 № 0002441 встановлено, що фактурна та митна вартість товару, заявлена при імпорті товару є меншою, ніж фактурна вартість задекларована у експортній декларації, яка надана уповноваженим органом Республіки Туреччина. Таким чином, перевіркою встановлено порушення п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України в частині повноти декларування ТОВ Інвентпром фактурної вартості товарів, що призвело до заниження митної вартості імпортованого товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частинами 1, 2 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до відповідності положень ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, але не виключно: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

ТОВ Інвентпром при здійсненні митного оформлення товарів за МД № від 31.03.2017 № UA500090/2017/000593 дотримано вимоги Митного кодексу України щодо визначення митної вартості товару та декларантом були подані всі необхідні документи, які були перевірені митним органом та не містили між собою будь-яких розбіжностей, ознак підробки та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Фактурну вартість товару було заявлено у розмірі 23585,50 дол. США на підставі специфікація від 24.03.2017 року та рахунків фактури (інвойсів) № 0002441 від 25.03.2017 року, № 0002443 від 28.03.2017 року.

Разом з тим, ГУ ДФС в Одеській області дійшло висновку про заниження ТОВ Інвентпром митної вартості імпортованого товару, оскільки фактурна та митна вартість товару, заявлена при імпорті товару є меншою, ніж фактурна вартість задекларована у експортній декларації, яка надана уповноваженим органом Республіки Туреччина від 27.03.2017 № 1734100ЕХ186889. Проте, такий висновок контролюючого органу не ґрунтується на достовірних та достатніх доказах, оскільки виходячи з положень ч. 2 ст. 53 ПК України митна декларація країни відправлення не є основним документом, що підтверджує митну вартість товару.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою суду від 16 липня 2019 року витребувано від Головного управління ДФС в Одеській області інформацію та належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.04.2019 року № , № , а також належним чином завірених копій документів, які були використані контролюючим органом під час складання акту перевірки, зазначенні в 2.6 акту перевірки № 459/15-32-14-10-11/40892767 від 21.03.2019 року, наказу про проведення перевірки від 11.03.2019 року № 1722, запиту від 13.03.2019 року № 4923/10/15-32-14-10-07 та належним чином завірену копію відповіді на вказаний запити, а у разі ненадання відповіді, належним чином завірену копію акту про ненадання відповіді.

На вимогу суду відповідачем, суб`єктом владних повноважень, надано лист Одеської митниці ДФС від 26.11.2018 року № 1341/12/15-70-19-01, до якого додано відповідь Турецької Республіки з експортною декларацією від 27.03.2017 № 1734100ЕХ186889, які викладені іноземною мовою. Разом з тим, надані документи не містять їх офіційного перекладу, що позбавляє суд можливості дослідити повний зміст наданих документів.

При цьому, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не доведено належними та допустимими доказами, що саме на території України, а не на території іноземної держави заявлено недостовірні відомості про вартість товару. ТОВ «ІНВЕНТПРОМ» не може нести відповідальність за дії свого контрагента, відсутність порушення податкового законодавства яким до того ж безперечно не встановлена.

Згідно листа Європейської Комісії до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення 27 березня 2008 року, відповідно до міжнародних митних стандартів, транспортні документи та/або інвойси, але не експортна декларація, мають бути представлені імпортером для підтвердження та перевірки митної декларації. Ці документи містять достатню інформацію, наприклад, країна відправлення/призначення, вартість, тощо.

При цьому, згідно пункту п. 2.3 контракту № VP 2017/02/02 від 06.02.2017 року укладеного між ТОВ Інвентпром (покупець) та фірмою «VP Dis Ticaret LTD STI» (продавець) ціна на товар встановлюється в доларах США, що відображається в специфікації та інвойсі (а.с. 45-49).

Згідно специфікації від 24.03.2017 року та інвойсів № 0002441 від 25.03.2017 року, № 0002443 від 28.03.2017 року, виданих на виконання приписів контракту № VP 2017/02/02 від 06.02.2017 року та на підставі яких здійснювалось митне оформлення вартість товару складає 23585,50 дол. США. Вказана сума зазначена в рядку 22 митної декларації від 31.03.2017 № UA500090/2017/000593.

З матеріалів справи вбачається, що товар отриманий ТОВ Інвентпром від «VP Dis Ticaret LTD STI» перетнув митний кордон України саме з інвойсами № 0002441 від 25.03.2017 року, № 0002443 від 28.03.2017 року на суму 23585,50 дол. США., про що свідчать відповідні штампи Одеської митниці ДФС «Під митним контролем» від 30.03.2017 та від 31.03.2017 на них (а.с. 36-37).

Матеріали перевірки не містять доказів того, що подані до митного оформлення при імпорті декларантом позивача інвойси є підробними чи одержані незаконним шляхом, або містять неправдиві відомості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 10.04.2019 року № , № прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому вказані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн., згідно квитанції № ПН3752 від 11.07.2019 року (а.с. 3).

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Інвентпром слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Інвентпром (, адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Семінарська, 18/20) до Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 10.04.2019 року № , № .

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Інвентпром (, адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Семінарська, 18/20)судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 06 грудня 2019 року.

Суддя О.А. Левчук

.