Справа № 1.380.2019.005206
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.005206
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шиц А.А.,

представників позивача Деманджари Я.П., Тушницької М.В.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Жовківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, із вимогами:

-визнати протиправною відмову Жовківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.07.2019 року;

-зобов`язати Жовківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до акту цивільного стану №18 від 15.01.2016 року, місце державної реєстрації Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в частині виправлення до запису замінивши прізвище, ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на прізвище, ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є громадянином Республіки Ірак. Під час реєстрації шлюбу в актовому записі №18 від 15.01.2016 року органом реєстрації актів цивільного стану допущено помилку в імені нареченого, а саме: в книзі реєстрації актів цивільного стану при видачі свідоцтва про шлюб зазначено помилкове/неповне ім`я та прізвище « ОСОБА_1 », замість вірного « ОСОБА_1 ». Позивач бажаючи виправити помилки в актовому записі, звернувся до відповідача з відповідною заявою, проте останній відмовив у внесенні виправлень до актового запису. У зв`язку із цим, позивач, вважаючи порушеними його права та законні інтереси звернувся до суду з означеним позовом.

Ухвалою судді від 11.10.2019 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

У зв`язку із усуненням представником позивача недоліків позовної заяви, ухвалою судді від 23.10.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

12.11.2019 року від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Позивач є громадянином Республіки Ірак, що підтверджується копією паспорта Серії НОМЕР_1 .

15.01.2016 року позивач уклав шлюб із громадянкою України ОСОБА_2 , про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №18 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Як вбачається зі змісту актового запису про шлюб, прізвище та ім`я зазначено українською мовою, а саме: прізвище « ОСОБА_3 », ім`я « ОСОБА_4 ».

Надалі, позивач звернувся до Жовківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб від 15.01.2016 року №18, шляхом зазначення його вірного імені та прізвища.

26.07.2019 року відповідачем сформовано та направлено позивачу лист щодо відмови за наявних обставин у внесенні змін до актового запису цивільного стану, мотивований тим, що відповідно до пункту 1.5 Правил заяви іноземців, які постійно проживають в Україні, про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, складених органами державної реєстрації України, розглядаються відділом державної реєстрації актів цивільного стану на загальних підставах. У відповіді було вказано, що документом, який підтверджує прізвище, ім`я та по батькові особи - є свідоцтво про народження, а представлений позивачем паспорт громадянина Іраку не може бути підставою для внесення змін до актового запису про шлюб. Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Як зазначили представники позивача у судовому засіданні, допущена помилка у прізвищі позивача створює йому перешкоди для нормального життя, унеможливлює виїзд за кордон його та його сім`ї, тому наведене стало підставою для звернення з означеним позовом до суду.

Відповідно до статей 2, 3 Закону України від 01.07.2010 року №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон №2398-VI), актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.4, ч.1 ст.6 Закону №2398-VI, органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Таким чином, до компетенції відповідача законодавством віднесено вирішення порушеного позивачем питання.

Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови від 07.07.1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах, громадянського стану» зазначив, що згідно з Законом України «Про державну реєстрацію актів громадянського стану» і Правилами про встановлення порядку реєстрації актів громадянського стану, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Оцінивши обставини справи, надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.28 ЦК України, ім`я фізичної особи, складається із прізвища, власного імені та по-батькові, якщо інше не випливає із закону чи звичаю національної меншини, до якої вона належить, а відповідно до вимог ст.294 ЦК України, у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлено.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі №20390/07 від 16 травня 2013 року постановив, що Україна порушила стосовно заявниці статтю 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року №005 (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, якою кожному гарантується право на повагу до приватного і сімейного життя.

Відповідно до положень статті 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд у своєму рішенні зазначив, що в особи можуть існувати справжні причини, щоб бажати змінити своє ім`я, а законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації та зв`язку носіїв певного імені з сім`єю. Державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї відмови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося необхідним у демократичному суспільстві.

Якщо існує суперечність стосовно правильного тлумачення закону, безперечним є те, що право особи на збереження свого імені, як і право на його зміну, визнається законодавством України. Слід зауважити, що українська система зміни імен видається доволі гнучкою та особа може змінити своє ім`я, дотримуючись спеціальної процедури, яка передбачає тільки мінімальні обмеження, які застосовуються у дуже конкретних випадках, здебільшого пов`язаних з кримінальним судочинством. У той самий час, як видається, будь-яких ширших міркувань для накладення обмежень на зміну імені особи - таких як точний облік населення або зв`язок носіїв певного імені з сім`єю - державними органами не висувається. За такої ситуації майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством.

Згідно із ст.9 Закону України №2398-VІ від 01.07.2010 року, Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України №2398-VІ від 01.07.2010 року, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частинами 3 та 4 ст.22 Закону України №2398-VІ від 01.07.2010 року передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п.2.1. Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Пунктом 2.5. Правил передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається, зокрема, особою, щодо якої складено актовий запис.

Відповідно до п.2.6. Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Згідно з п.2.12. Правил, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову.

Відповідно до п.п.2.13.2 п.2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема постанова адміністративного суду.

Підпунктом 2.16.7 п.2.16 Правил зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до п.2.18 Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Крім того, ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є ім`я (найменування).

Згідно ст.294 ЦК України, фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні.

Таким чином, оскільки ім`я є особистим немайновим благом та дає можливість набувати прав та створювати для себе цивільні обов`язки, а також здійснювати ці права та виконувати цивільні обов`язки під своїм іменем, то перекручення імені є порушенням прав позивача та підлягає виправленню.

Судом встановлено, що згідно посвідки на постійне проживання від 19.12.2018 року №900000444, виданої органом 4601, прізвище та ім`я позивача - ОСОБА_1 .

Відповідно до копії паспорта громадянина Республіки Ірак НОМЕР_3 , виданого 29.04.2012 року, який також, як з`ясовано судом під час розгляду справи, було пред`явлено в органи реєстрації при укладенні шлюбу, прізвище та ім`я позивача вказано - ОСОБА_1 .

Відповідно до копії паспорта громадянина Республіки Ірак НОМЕР_1 , виданого 16.10.2016 року, прізвище та ім`я позивача вказано - ОСОБА_1 .

У картці платника податків № НОМЕР_4 , виданої Личаківською ОДПІ (Жовківське відділення) 09.02.2018 року, довідці про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконавчим комітетом Дублянської міської ради №295 від 15.07.2019 року, прізвище та ім`я позивача вказано - ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №1024 від 13.07.2019 року, батьком останньої є ОСОБА_1

Вказані документи не містять виправлень, підтирок або підчисток, не викликають сумніву в їх достовірності.

Відповідач також не ставить під сумнів достовірність зазначених документів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задоволити вимоги в частині внесення виправлень до актового запису №18 від 15.01.2016 року, а саме вказати вірне власне ім`я та прізвище позивача - « ОСОБА_1».

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд дійшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, що підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем підтверджують обставини, на які він посилається; аналіз наданих документів свідчить, що актовий запис потребує внесення виправлень в частині зазначення власного ім`я та прізвища позивача.

З огляду на вказане, суд вважає протиправною відмову відповідача у внеснні відповідних виправлень.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, враховуючи ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

18.11.2019 року представник позивача подав до суду заяву, в якій просить суд у випадку задоволення позовних вимог не вирішувати питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача та залишити такі за позивачем.

Суд, з огляду на вказану заяву та зважаючи на те, що представники позивача не наполягають на відшкодуванні судових витрат у формі судового збору у справі, а відтак, розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Жовківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання до вчинення дій задоволити повністю.

Визнати протиправною відмову Жовківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26.07.2019 року.

Зобов`язати Жовківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до акту цивільного стану №18 від 15.01.2016 року, місце державної реєстрації Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в частині виправлення до запису, замінивши прізвище, ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на прізвище, ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 09 грудня 2019 року.