Справа № 200/11638/19-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 р. Справа№200/11638/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участі Вараксіної І.М. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Лиманського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Лиманського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якій просить суд:

- визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у виплаті страхових виплат за період з 01 травня 2014 року по 30 листопада 2016 року та з 20 липня 2016 року по 31 серпня 2019 року;

- зобов`язати виплатити страхові виплати за вказаний період.

Після уточнення позовних вимог позивач просить: визнати незаконними дії відповідача щодо припинення виплати страхових виплат за період з 01 травня 2014 року по 30 листопада 2014 року та з 20 липня 2016 року по 31 серпня 2019 року та зобов`язати відповідача відновити нарахування та виплатити страхові виплати за вказаний період.

Позивач зазначає, що страхові виплати за період з 01 травня 2014 року по 30 листопада 2014 року та з 20 липня 2016 року по 31 серпня 2019 року припинено з підстав, що не передбачені законодавством. Разом з тим, після поновлення їх виплати заборгованість за вказаний період виплачена не була.

На звернення до відповідача щодо виплати заборгованості за цей період отримав відмову з посиланням на те, що страхові виплати за минулий період будуть виплачені на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який ще не затверджено.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02 жовтня 2019 року усунуті недоліки адміністративного позову.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 29 жовтня 2019 року.

29 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено на 11 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від на 11 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та розгляд справи призначено по суті на 03 грудня 2019 року.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365, (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо перемішеної особи. Додатково відповідач зазначив, що відділення виконавчої дирекції Фонду не мають права здійснювати страхові виплати, в тому числі внутрішньо переміщеним особам, за відсутності документів, що підтверджують право особи на страхові виплати, статтею 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 1105-XIV від 23 вересня 1999 року та Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим постановою правління Фонду від 19 липня 2018 року №11 (далі-Порядок 11), встановлено обов`язкові документи для розгляду справ про страхові виплати, зокрема довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Виплата нарахованої суми страхових виплат за минулий час буде здійснюватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Вважав, що не порушив права позивача. Відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

До судового засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

До судового засідання з`явився представник відповідач, заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має зареєстрований страховий випадок - професійне захворювання, і йому встановлено втрату професійної працездатності безстроково.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, місце проживання якого було зареєстровано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (м. Горлівка, Донецької обл.), а фактичне місце проживання/перебування - на підконтрольній українській владі території (Донецька область, смт.Зарічне (Кіровськ), м.Красний Лиман, вул.Пушкіна, буд.10), що підтверджується довідкою від 28 листопада 2017 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

До травня 2014 року за місцем фактичного проживання отримував страхові виплати (у Фонді соціального страхування України в місті Горлівка Донецькій області), виплату яких було припинено у зв`язку з припиненням повноважень органів державної влади через проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областях, де позивач отримував страхові виплати, що відповідачем не заперечується.

В період з 01 грудня 2014 року по 19 липня 2016 року позивач отримував соціальні страхові виплати в Лиманському міському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 від 24 вересня 2019 року, виданою Відповідачем, за період з грудня 2014 року по липень 2016 року страхові виплати були виплачені Позивачу.

Після припинення виплат у липні 2016 року вони відновлені у вересні 2019 року.

Таким чином, Позивач не отримував соціальні виплати протягом травня - листопада 2014 року та з серпня 2016 року по серпень 2019 року включно.

24 вересня 2019 року Відповідачем направлено Позивачу листа, у якому вказано, що заборгованість за названий період часу визнається Фондом, проте вона буде виплачена після прийняття Кабінетом Міністрів України спеціального порядку.

Аналогічне твердження міститься і у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Положеннями статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 1105-XIV від 23 вересня 1999 року (далі - Закон 1105-XIV).

Відповідно до частини першої статті 46 Закону 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювання України 11 грудня 2014 року прийняло постанову про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції №20, зареєстрованою Міністерством юстиції України 12 січня 2015 року за №6/26451 (далі - Порядок №20, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Вказаною постановою передбачена можливість отримувати страхові виплати у відсутності в особи, яка тимчасово переміщена, оригіналу справи про страхові виплати, сформованої іншим робочим органом виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) за даними відомостей з Централізованої інформаційно- аналітичної системи Фонду (пункт 1 розділу III Порядку №20).

Особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті).

Враховуючи вищезазначене, робочі органи виконавчої дирекції Фонду мають право проводити виплати, в тому числі нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат за наявності у потерпілого на виробництві довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи чи відмітку в паспорті про місце проживання на території, яка контролюється органами державної влади України.

Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, проте страхові виплати за період з 01 травня 2014 року по 30 листопад 2014 року та з 20 липня 2016 року по 31 серпня 2019 року нараховувались, проте не виплачувались.

Відповідачем не названо жодної із перелічених вище підстав для припинення виплати соціальної виплати позивачу та не надано доказів правомірності такого припинення.

Виходячи з вимог частини другої статті 77 КАС України про обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність припинення виплати соціальної виплати.

Щодо вимоги про виплату існуючої заборгованості, суд виходить з такого.

Пунктом 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Відповідно до пункту 15 вищезазначеного порядку орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що на теперішній час Кабінет Міністрів України не скористався своїм правом на прийняття окремого порядку, що врегулює зазначене питання.

Відповідно до частини четвертої статті 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Таким чином, суд, при відсутності спеціального порядку, але при наявності заборгованості по страховим виплатам, вважає, що її необхідно стягнути у загальному порядку.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області є головним територіальним органом надання адміністративних послуг, є юридичною особою, тобто тільки управління має адміністративну процесуальну дієздатність у відповідності до статті 43 КАС України.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, відповідачем не доведено правомірності не виплати соціальних виплат позивачу, належних, допустимих та достатніх доказів з цього приводу відповідачем, не надано.

Як передбачено частиною другою статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Отже, відповідач, не виплативши соціальні виплати за відсутності передбачених законами України підстав порушило право позивача на їх отримання, при цьому, зазначене право є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність невиплати позивачу страхових виплат за період з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2019 року, суд дійшов висновку про

часткове задоволення позову шляхом зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Лиманського міського відділення сплатити позивачу заборгованість за період з 01 травня 2014 року по 30 листопада 2014 року та з 20 липня 2016 року по 31 серпня 2019 року.

Відповідно до частин першої статті 139 КАС При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при поданні цього позову позивачем судовий збір не сплачено, а ухвалою суду його сплата відстрочена до вирішення спору по суті, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору до Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 9, 90, 139, 243-244, 246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Лиманського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Лиманського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення страхових виплат (щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності) з 20 липня 2016 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Лиманського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з страхових виплат (щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності) за період з 01 травня 2014 року по 30 листопада 2014 року та з 20 липня 2016 року по 31 серпня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Олександрівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення судом складено та підписано 09 грудня 2019 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв