Справа № 743/1815/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/1815/19 Суддя (судді) першої інстанції: Жовток Є.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Собківа Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Руденко Ігоря Петровича на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.10.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Руденко Ігоря Петровича про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Руденко Ігоря Петровича про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 02/13 від 19.09.2019.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.10.2019 позов задоволено.

Постанову № 02/13 винесену 19.09.2019 року інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Руденко Ігорем Петровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.47 КУпАП у виді штрафу, в розмірі 170 грн. скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та залишити позовну заяву без розгляду.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, позаяк позивачем пропущено строк звернення з даним позовом, оскільки про факт притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало відомо 20.09.2019, в той час як позовна заява надійшла до суду 01.10.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Руденко Ігоря Петровича № 02/13 від 19.09.2019 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 170 грн. за ст. 47 КУпАП, за здійснення самовільного користування надрами, а саме видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - торфу, в об`ємі 2 куб/м, без спеціального дозволу (ліцензії) поблизу вул. Пушкіна в смт. Ріпки Чернігівської області.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень, в тому числі той факт, що в межах смт. Ріпки неподалік вул. Пушкіна мається родовище торфу. Крім того, спірна постанова винесена без надсилання позивачеві примірника протоколу про адміністративне правопорушення та розглянувши справу в день складення цього протоколу, порушив права ОСОБА_1 закріплені в ст. 268 КУпАП.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 47 КУпАП, самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, доводи позивача обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки вона винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2019, з яким ОСОБА_1 ознайомлений не був та копії якого не отримував, а права передбачені ст. 268 КУпАП йому ніхто не роз`яснював.

Оскаржувана постанова не містить відомостей про фактичні обставини справи, та посилань на докази, які підтверджують, що поряд з вул. Пушкіна в смт. Ріпки розташоване родовище торфу.

Колегією суддів досліджено матеріали справи, з яких вбачається, що 10.09.2019 відповідачем проведено заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, про що складено акт № 71/12. Зокрема, в ході перевірки виявлено факт зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) загальною площею 135 кв/м без спеціального дозволу біля оз. Макове поряд з вул. Пушкіна в смт. Ріпки та самовільне користування надрами - видобуток корисної копалини державного значення - торфу в об`ємі 2м3 з використанням важкої техніки, яке здійснив ОСОБА_1 , чим було порушено вимоги ст.ст. 19, 21, 23, 65 Кодексу України про надра, ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Матеріали справи місять пояснення ОСОБА_1 , відібрані слідчим СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області М. Г . Тіщенком М. Г ., з яких вбачається, що позивач заперечив факт видобутку торфокрошки та вказав, що саме його брат ОСОБА_1 займався копанням.

Разом з тим, колегія зазначає, що в рапорті слідчого СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області М.Г. Тіщенка М.Г. від 10.09.2019 зазначено, що останній 10.09.2019 здійснив виїзд на болото (озеро Макове), яке розташовано поблизу вул. Пушкіна в смт. Ріпки, та де встановлено, що саме гр. ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 здійснював викопування торфокрошки без відповідного дозволу.

Відтак, матеріали справи містять розбіжності стосовно того, ким саме допущено правопорушення, на яке вказує відповідач.

Водночас, підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Приписами ст.ст. 73 - 76 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів вказує на те, що в матеріалах справи не міститься належних доказів на підтвердження факту вчинення саме позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 47 КУпАП, та за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, на переконання колегії суддів, об`єм видобутої торфокрошки в розмірі 2 м3 не є значним, не свідчить про здійснення господарської діяльності або промислову розробку родовищ, подальшу реалізацію торфу, а апелянтом не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що для видобутку вказаного обсягу корисних копалин слід отримувати відповідний дозвіл.

Зміст апеляційної скарги державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Руденко Ігоря Петровича зводиться до того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою, що критично оцінюється колегією суддів з огляду на таке.

Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення з даним позовом, оскільки про факт притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало відомо 20.09.2019, в той час як позовна заява надійшла до суду 01.10.2019, позаяк матеріалами справи підтверджується, що позивач подав позовну заяву засобами поштового зв`язку саме 28.09.2019, а не 01.10.2019, як стверджує апелянт, що свідчить про дотримання десятиденного строку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення № 02/13 від 19.09.2019.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність своїх дій та рішень.

Враховуючи викладене нормативне регулювання та обставини справи, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують, не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Руденко Ігоря Петровича залишити без задоволення, а рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.10.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Я.М. Собків