Справа № 826/17759/18
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Казюк Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Київського міського військового комісаріату до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2018 року Київський міський військовий комісаріат звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо не виключення Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- зобов`язати Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату.

Рішенням Окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо не внесення виправлень до запису від 16 червня 2005 року № 1 001948 в частині вилучення інформації про місцезнаходження Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату як державної таємниці.

- зобов`язано Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації внести виправлення до запису від 16 червня 2005 року № 1 001948 в частині вилучення інформації про місцезнаходження Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату як державної таємниці.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не підлягає включенню лише інформація щодо дислокації (місцезнаходження) Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату, а не запис у цілому. Наголосив на тому, що доказів того, що решта інформації, викладена у записі від 16 червня 2005 року за номером 120 0000 001948, містить державну таємницю, позивачем не надано, а з матеріалів справи не вбачається

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції повністю повторює доводи та аргументи викладені у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації просить постановити рішення, яким у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі. При цьому наголошує, що відомості про позивача було включено до реєстру відповідно до вимог законодавства та на підставі наданої юридичною особою інформації. Підкреслює, що внесені до реєстру відомості не є інформацією, яка може бути віднесена до державної таємниці.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявних у матеріалах відомостей з Єдиного державного реєстру вбачається, що Деснянський районний у місті Києві військовий комісаріат зареєстровано в якості юридичної особи з ідентифікаційним кодом 07883801, а також із визначенням місцезнаходження останнього. Дата запису 16 червня 2005 року, номер запису 1 001948.

З урахуванням викладеного, Київський міський військовий комісаріат звернувся до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з листом від 29 серпня 2018 року № 5918, в якому просив виключити з державних реєстрів Деснянський районний у місті Києві військовий комісаріат, оскільки відомості, що характеризують організацію, чисельність та дислокацію військового комісаріату становлять державну таємницю.

У відповідь на вказане звернення Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація у листі від 27 вересня 2018 року № 102/04/29-8789 процитувала ряд положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

З аналогічною заявою Київський міський військовий комісаріат звернувся також до Міністерства юстиції України від 06 липня 2018 року № 4823, у відповідь на яку листом від 17 серпня 2018 року повідомлено, що приписами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не встановлено порядку виключення відомостей, попередньо внесених до Єдиного державного реєстру. Натомість, відомості про Деснянський районний у місті Києві військовий комісаріат були включені до Єдиного державного реєстру на підставі інформації, наданої відповідною юридичною особою. Крім того, Міністерство юстиції України наголошено, що питання щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру слід вирішувати у судовому порядку.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не підлягала включенню інформація щодо дислокації (місцезнаходження) Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату, а тому відповідачу слід було внести відповідні виправлення у запис за зверненням позивача.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю.

При цьому, аналогічні за змістом положення також містились у ч. 4 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у редакції, яка діяла станом на момент внесення до Єдиного державного реєстру запису про Деснянський районний у місті Києві військовий комісаріат.

Судова колегія звертає увагу на те, що приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну таємницю» визначено, що до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація наступна у сфері оборони: про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань; про напрями розвитку окремих видів озброєння, військової і спеціальної техніки, їх кількість, тактико-технічні характеристики, організацію і технологію виробництва, наукові, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, пов`язані з розробленням нових зразків озброєння, військової і спеціальної техніки або їх модернізацією, а також про інші роботи, що плануються або здійснюються в інтересах оборони країни; про дислокацію, характеристики пунктів управління, зміст заходів загальнодержавного та регіонального, у разі необхідності міського і районного рівня, щодо приведення у готовність єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до виконання завдань в особливий період та про організацію системи зв`язку (оповіщення) в особливий період, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів щодо евакуації, розосередження населення і забезпечення його життєдіяльності; забезпечення виробничої діяльності об`єктів національної економіки у воєнний час; про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни.

Таким чином, аналіз наведених вище положень чинного законодавства свідчить про те, що до державної таємниці віднесено, зокрема, показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань.

Поряд з викладеним судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України як головний орган військового управління; Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України як орган управління міжвидовими та міжвідомчими угрупованнями військ (сил); види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України; окремий рід військ - Десантно-штурмові війська Збройних Сил України; окремий рід сил - Сили спеціальних операцій Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Відповідно п. 1 Положення про військові комісаріати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року № 389, визначено, що військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що оскільки військові комісаріати входять до структури Збройних Сил України, відомості щодо дислокації (місцезнаходження) останніх, у силу п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну таємницю», становлять державну таємницю та не підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру.

Разом з тим, як було вірно зазначено судом першої інстанції, тлумачення поняття «організація», наведене у п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну таємницю», не є тотожним поняттям «підприємства, установа, організація», а розуміється як «структура» відповідного військового формування чи елемента Збройних Сил України. При цьому, запис від 16 червня 2005 року за номером 1 001948 інформації щодо структури Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату не містить.

Викладене, на переконання суду апеляційної інстанції свідчить про те, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не підлягає включенню лише інформація щодо дислокації (місцезнаходження) Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату, а не запис у цілому.

Колегія суддів наголошує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що решта інформації, викладена у записі від 16 червня 2005 року за номером 120 0000 001948, містить державну таємницю.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність правових підстав для виключення Деснянського районного у місті Києві військового комісаріату з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова
Судді Є.О. Сорочко
І.В. Федотов