Справа № 200/5854/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року справа №200/5854/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Міронової Г.М., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Харечко О.П., за участю представника відповідача Мізерної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 р. у справі № 200/5854/19-а (головуючий І інстанції Ушенко С.В.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Донецькій області (далі - відповідач, ГУ Держпраці в Донецькій області), в якому з просила: визнати протиправною та скасувати постанову №ДЦ603/337/АВ/ТД-ФС від 26.03.2019 про накладення штрафу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26 березня 2019 року № ДЦ603/337/АВ/ТД-ФС, прийняту Головним управлінням Держпраці у Донецькій області; стягнув з Головного управління Держпраці у Донецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 здійснені документально підтверджені судові витрати у сумі 1921 гривня 00 копійок.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі по тексту - Порядок № 295) інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту. Тобто, за джерелом визначеним зокрема, пп.6 п.5 Порядку № 295, а саме за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень. З листа ГУ ДФС у Донецькій області від 04.12.2018 №56148/10/05-99-40-03-11-4 вбачається, що фізична особа ОСОБА_1 допущена ФОП ОСОБА_2 до виконання обов`язків продавця тютюнових виробів у відділ магазину за адресою: АДРЕСА_1 , без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та без направлення до Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області повідомлення про прийняття працівника на роботу. За аналізом даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з`ясовано, що ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем. Начальником відділу контролю західного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області надано на ім`я заступника начальника Управління Держпраці доповідну записку щодо необхідності проведення інспекторами праці інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 враховуючи відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та інформації ГУ ДФС у Донецькій області. Судом не враховано, що в результаті інспекційного відвідування зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 . ч.1 ст.21 та ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме фактичне здійснення ОСОБА_3 у ФОП ОСОБА_1 трудових обов`язків без укладення договору. Також, судом не враховано, що ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 здійснюють господарську діяльність за однією адресою, тобто, одному торгівельному об`єкті.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у судове засідання не з`явися надав відзив на скаргу, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 26.07.2002 Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області, є фізичною особою - підприємцем (а.с.10-12).

18.02.2019 першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області прийнято наказ № 328, яким відповідно до пп. 3 п. 5 Порядку № 295 та ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування", за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 п. 5; пп. 6 п. 5 Порядку, за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень (лист ГУ ДФС у Донецькій області від 04.12.2018 № 56148/10/05-99-40-03-11-4), прийнято рішення про проведення 21 лютого 2019 року (тривалість два робочих дні) інспекційного відвідування суб`єкта господарювання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин, нарахування та оплати праці (а.с.89-91).

18.02.2019 за № 241/04.3/15-08 відповідачем складено направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , відповідно до наказу від 18.02.2019 № 328, щодо дотримання вимог законодавства про працю у період з 21.02.2019, тривалістю 2 робочих дні.

21.02.2019 уповноваженими особами відповідача здійснено вихід за фактичною адресою місцезнаходження об`єкта відвідування (магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1"), за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність позивач.

За результатом виходу на місцезнаходження об`єкта відвідування, у зв`язку із відсутністю ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності, відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДЦ603/337/НД/АВ від 21.02.2019, в якому прийнято рішення про зупинення інспекційного відвідування до 07.03.2019, та вимогу про надання документів від 21.02.2019 № ДЦ603/337/ПД (а.с.15-21).

07.03.2019, відповідачем складено акт №ДЦ603/337/АВ інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю. За актом встановлено порушення ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України в частині допуску ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору (а.с.21-28).

18.03.2019 позивачем подано зауваження на акт інспекційного відвідування, які за результатом розгляду відповідно до листа від 19.03.2019 №04.3-14/7-19 відповідачем не прийняті до уваги (а.с.33-36).

15.03.2019 відповідачем прийнято рішення щодо розгляду справи про накладання штрафу на ФОП ОСОБА_1 № ДЦ603/337/АВ/ТД та повідомлення про дату її розгляду від 15.03.2019 за № 4.3-11-8/2341-19.

26.03.2019 вказана справа розглянута відповідачем за участю представників ФОП ОСОБА_1 і за результатами її розгляду прийнято постанову про накладення штрафу №ДЦ603/337/АВ/ТД-ФС від 26.03.2019, з якої вбачається, що на ФОП ОСОБА_1 на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 125 190, 00 грн. за порушення ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України щодо допуску ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору (а.с.67).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно з ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) (абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України).

Згідно зі статтею 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Стосовно порушення в частині фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудових відносин, суд зазначає наступне.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до п.2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Суд зазначає, що підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядку №295. При цьому, здійснення контрольних заходів з інших підстав не допускається.

Відповідно до пп. 3 п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

За пп. 6 п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень.

За положенням п. 6 Порядку №295, під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Отже, проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин допускається за рішенням керівника органу контролю за результатами аналізу інформації, отриманої від ДФС та її територіальних органів про факти порушення об`єктом відвідування законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень, а саме інформації щодо неоформлених трудових відносин.

Як вже зазначалось, відповідно до наказу відповідача № 328 від 18.02.2019 підставою для проведення інспекційного відвідування є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту та інформація ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень (лист ГУ ДФС у Донецькій області від 04.12.2018 №56148/10/05-99-40-03-11-4).

Як свідчать матеріали справи, зазначеною інформацією, яка стала підставою для прийняття рішення слугував:

- лист Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.12.2018 №56148/10/05-99-40-03-11-4 про те, що за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 щодо дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зафіксовано факт допуску останнім до праці з виконання обов`язків продавця тютюнових виробів у відділі магазину за адресою: АДРЕСА_2 14, фізичної особи ОСОБА_1 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням, та без направлення до Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області повідомлення про прийняття працівника на роботу;

- доповідна записка посадової особи відповідача від 13.02.2019 № 04.3-11-9/56-19, складена за результатами аналізу даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з висновками про неможливість здійснення ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем, реалізації тютюнової продукції не перебуваючи у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Отже, інформація отримана від територіального органу ДФС виявлена у ході здійснення контрольних повноважень стосувалась факту порушення законодавства про працю щодо неоформлених трудових відносин вчиненого іншою фізичною особою-підприємцем, який використовував найману працю, ОСОБА_2 , тобто, не позивача - об`єкта відвідування у спірних правовідносинах, та не стосувалась порушення правил оформлення трудових відносин щодо останнім.

Більш того, посадовими особами відповідача зазначено про неможливість здійснення позивачем , як ФОП реалізації товару. Тобто, ні в листі ДФС, а ні навіть у доповідній записці відповідача була відсутня будь-яка інформація щодо порушення позивачем законодавства про працю.

Матеріали справи не містять документального підтвердження проведення відповідачем аналізу інформації щодо порушення саме позивачем законодавства про працю щодо неоформлених трудових відносин, яка стала підставою для проведення у останнього інспекційного відвідування.

З аналізу наявних матеріалів вбачається, що підставою для проведення інспекційного відвідування фактично стала лише інформація про реєстрацію позивача у якості фізичної особи-підприємця, яка містилась в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо, що не відповідає вимогам п. 5 Порядку № 295, оскільки, сама по собі реєстрація ФОП не свідчить про порушення останнім вимог трудового законодавства.

Суд не приймає посилання апелянта на те, що позивач та ФОП ОСОБА_2 здійснюють господарську діяльність за однією адресою, тобто, одному торгівельному об`єкті, оскільки інспекційне відвідування проводиться з питання державного контролю за додержанням законодавства про працю саме юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Наявність інформації щодо можливого порушення суб`єктом господарювання трудового законодавства, не дає право органу контролю проводити інспекційне відвідування щодо іншого суб`єкта господарювання який здійснює господарську діяльності за цією ж адресою за відсутністю інформації щодо порушення трудового законодавства саме цим суб`єктом, тобто, безпідставно.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що інспекційне відвідування позивача проведено за відсутності визначених п. 5 Порядку № 295 підстав, а, отже, є незаконним та протиправним.

Таким чином, оскільки проведення інспекційного відвідування здійснено за відсутності законодавчо встановлених підстав, складений за його результатами акт інспекційного відвідування не може бути законною підставою для прийняття спірного рішення та притягнення позивача до відповідальності, встановленої приписами КЗпП України, а тому спірна постанова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 р. у справі № 200/5854/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 р. у справі № 200/5854/19-а- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 10 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: Г.М. Міронова

Л.В. Ястребова