Справа № 389/08/2070
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

03 грудня 2019 р. Справа № 389/08/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі судової колегії:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

суддів Мороко А.С., Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника першого та другого відповідачів - Тарасенка Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070 за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника директора Інституту підготовчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого Мусієнка І.І., Служби безпеки України, Голови Служби безпеки України Наливайченка В.О. про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просить суд:

1) скасувати за нововиявленими обставинами постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року в адміністративній справі № 389/08/2070;

2) новим судовим рішенням Харківського окружного адміністративного суду, ухваленим за нововиявленими обставинами:

- визнати протиправним та скасувати з 29 вересня 2006 року наказ Голови Служби безпеки України № 1533-ос від 29 вересня 2006 року про звільнення підполковника ОСОБА_1 за підпунктом "а" пункту 65 та підпунктом "е" пункту 67 "Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби у Службі безпеки України", затвердженого Указом Президента України від 7 листопада 2001 року № 1053/2001, (за службовою невідповідністю) в запас Служби безпеки України;

- визнати протиправним та скасувати з 10 жовтня 2006 року наказ Першого заступника директора Інституту підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого полковника Мусієнко І.І. від 10 жовтня 2006 року № 189-ос "Про виключення із списків особового складу підполковника ОСОБА_1 ";

- визнати протиправною бездіяльність відповідача Голови Служби безпеки України, що полягає у не скасуванні ним в порушення частини третьої статті 5 Закону України "Про Службу безпеки України" наказу Голови Служби безпеки України Дріжчаного Ігоря Васильовича № 1257-ос від 4 серпня 2006 року, яким на підполковника ОСОБА_1 з посиланням на пункт "є" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладене дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

- зобов`язати відповідача Голову Служби безпеки України вчинити певні дії, а саме: зобов`язати відповідача Голову Служби безпеки України скасувати наказ Голови служби безпеки України Дріжчаного Ігоря Васильовича № 1257-ос від 4 серпня 2006 року, яким на підполковника ОСОБА_1 з посиланням на пункт "є" статті 68 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України накладене дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

- поновити підполковника ОСОБА_1 з 10 жовтня 2006 року на військовій службі в Службі безпеки України на посаді не нижчій, ніж посада старшого викладача Інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого;

- зобов`язати відповідача Службу безпеки України нарахувати з 10 жовтня 2006 року по 27 квітня 2015 року підполковнику ОСОБА_1 всі види забезпечення, що відповідно до чинного законодавства підлягають нарахуванню військовослужбовцям, які проходять військову службу в Службі безпеки України, тобто нарахувати з 10 жовтня 2006 року по 27 квітня 2015 року підполковнику ОСОБА_1 матеріальне, речове, грошове та інші види забезпечення, на яке підполковник ОСОБА_1 має право як військовослужбовець;

- стягнути з відповідача Служби безпеки України, ідентифікаційний код юридичної особи 00034074, на користь позивача ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 679566 гривень 21 копійка (шістсот сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят шість) гривень 21 копійка, нанесеної підполковнику ОСОБА_1 невиплатою за період з 01 січня 2008 року по 27 квітня 2015 року грошового забезпечення внаслідок його незаконного звільнення зі Служби безпеки України.

3) на підставі частини сьомої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з застосуванням за аналогією закону частини дев`ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, визнати таким, що не відповідає частині першій статті 61 Конституції України, наказ Голови Служби безпеки України Дріжчаного Ігоря Васильовича № 1257-ос від 4 серпня 2006 року.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначив, що нововиявленою обставиною є те, що ані заявнику, ані суду не була відома та не могла бути відомою обставина станом на час винесення рішення у справі 14.05.2015 року, що згідно ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України з 01.12.2016 року стане обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України ухвала Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016 р. у справі №К/800/32792/16, відповідно до якої у справі про поновлення ОСОБА_1 на військовій службі не підлягає застосуванню Постанова Верховного Суду України від 06.11.2013 р. №21-389а13, тобто не підлягає застосуванню частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої у справах про звільнення, працівник може звернутися до суду із заявою в місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, та, відповідно, підлягає застосуванню частина друга статті 99 КАС України, у редакції станом на 06.09.2007 р., згідно з якою строк звернення до адміністративного суду складав 1 рік з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.01.2017 року за вказаною заявою відкрито провадження та призначено судове засідання по розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070 за нововиявленими обставинами прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд заяви.

Ухвалою суду від 22.06.2017 зупинено провадження в адміністративній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070 за нововиявленими обставинами до повернення адміністративної справи № 389/08/2070 з Вищого адміністративного суду України до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 18.11.2019 р. поновлено провадження в адміністративній справі №389/08/2070 за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070 за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника директора Інституту підготовчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого Мусієнка І.І., Служби безпеки України, Голови Служби безпеки України Наливайченка В.О. про зобов`язання вчинити певні дії та призначено розгляд справи на 03.12.2019 о 15:30 год.

У судовому засіданні заявник заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав, просив розглянути його позовні вимоги по суті, задовольнити та скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070.

Представник першого та другого відповідачів в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по справі №389/08/2070 заперечував з тих підстав, що заявник не навів належних та допустимих доказів наявності новововиявлених обставин, як передумови скасування постанови. Таким чином, доводи заяви позивача та визначені заявником, як обставини, що визначаються ним як нововиявленими істотними обставинами, зводяться фактично до незгоди з правовими висновками суду, які були підтримані судами апеляційної та касаційної інстанцій, стосовно правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 р. по справі № 389/08/2070 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Голови Служби безпеки України, першого заступника директора Інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України Мусієнко Івана Івановича відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070 - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 30.09.2015 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Голови Служби Безпеки України, першого заступника директора Інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого Мусієнка Івана Івановича про визнання протиправними та скасування наказів, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, поновлення на роботі та стягнення матеріальної шкоди, оскільки касаційна скарга була необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликали необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки, заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Вирішуючи заяву по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.245 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та відповідно до ст. 361 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду заяви за нововиявленими обставинами в суді), судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 361 КАС України визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення нових істотних юридичних фактів, що існували на час розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення, яке переглядається, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, а не факт/дата ухвалення нового судового рішення.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового рішення, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Судовим розглядом встановлено, що позивач вважає нововиявленою обставиною те, що у подібних спірних правовідносинах Вищий адміністративний суд України прийняв 01.12.2016 р. рішення у справі №К/800/32792/16, відповідно до якого у справі про поновлення особи на військовій службі не підлягає застосуванню Постанова Верховного Суду України від 06.11.2013 р. №21-389а13, тобто не підлягає застосуванню частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої у справах про звільнення, працівник може звернутися до суду із заявою в місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Із дослідженої судом постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року вбачається, що ухвалюючи судове рішення, суд виходив з того, що позивача було звільнено в запас наказом голови Служби безпеки України від 29.09.2006 №1533-ос, наказом першого заступника директора Інституту №189-ос від 10.10.2006 позивач був виключений зі списків особового складу, про що йому стало відомо 11.10.2006 року, а з позовом до суду він звернувся лише 06.09.2007 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду з позовною заявою.

Отже, доводи заяви позивача та обставини про прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали від 01.12.2016 р. по справі №К/800/32792/16 у подібних правовідносинах, що визначаються ним, як нововиявлені істотні обставини, фактично зводяться до незгоди з правовими висновками суду, викладеними в постанові від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070, з якими в подальшому погодилися суд апеляційної та касаційної інстанції.

Також суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору, а тому, підстави для скасування постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 у справі № 389/08/2070 відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року в справі № 2а-23903/09/1270.

Тому, суд додатково зазначає, що в контексті п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення можуть слугувати лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду. Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Згідно з п. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, підстави для скасування постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070 відсутні.

Частиною 1 ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 361 - 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі № 389/08/2070 за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника директора Інституту підготовчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого Мусієнка І.І., Служби безпеки України, Голови Служби безпеки України Наливайченка В.О. про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 по справі №389/08/2070 - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Д.А.Волошин

Судді А.С.Мороко

М.М.Панов