Справа № 405/3434/19(2-а/405/95/19)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 405/3434/19(2-а/405/95/19)
(суддя Драний В.В., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2019 року у справі №405/3434/19(2-а/405/95/19) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Русіна Віталія Юрійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 травня 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Русіна Віталія Юрійовича в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №685809 від 28 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач дійсно рухався по автодорозі вул. Центральна с. Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області, але ПДР України не порушував та рухався зі швидкістю менше 50 км/год., однак ці пояснення відповідач до уваги не взяв. Відповідач на вимогу позивача не надав доказ фіксування виміру швидкості, з якою він рухався, та документ про проходження повірки вимірювальним приладом TruCAM. Зазначає про те, що поліцейські зобов`язані розмістити попереджувальний знак про ведення фото- та відеофіксації порушень правил дорожнього руху, однак даний знак не був встановлений.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.11.2018 року № 22-01/11933, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 № ТС 00308 відповідає вимогам технічної документації. З переглянутого відеозапису, який міститься а DVD-R диску, наданого відповідачем, встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW X6, номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті був зупинений відповідачем. Під час розгляду справи відповідач запропонував позивачу ознайомитися з доказами фіксування виміру швидкості, з якою він рухався, однак останній, посилаючись на те, що він поспішає, відмовився від цього (а.с. 22). Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», був відсутній.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що досліджений в судовому засіданні диск наданий відповідачем не містить фіксації факту вчинення позивачем правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності. Відповідачем не досліджено всі докази та обставини справи, на вимогу позивача не надано доказ фіксування виміру швидкості руху з якою рухався позивач, не надано сертифікату відповідності вимірюваного пристрою. Крім того, зазначає про невідповідність лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів вимогам законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з постановою серії НК №685809 від 28.04.2019 року винесеною відповідачем, 28.04.2019 року о 09:50 годині в с. Велика Виска по вул. Центральній, Маловисківського району Кіровоградської області у населеному пункті позначеному дорожніми знаками 5.45 ПДР України позивач керуючи автомобілем «BMW X6», державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 79 км/год., перевищивши швидкість руху на 29 км/год, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.27).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1 статі 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пункт 5.45 розділу 33 ПДР України визначає дорожній знак «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення надано фотофіксацію вчинення позивачем правопорушення, яку здійснено лазерним вимірювачем швидкості TruCам LTI 20/20 № ТС000308, з якої вбачається, що в населеному пункті автомобіль здійснив рух зі швидкістю руху 79 км/год, при цьому таке вимірювання здійснювалось з дистанції 309 м. Про фіксування правопорушення саме цим вимірювачем зазначено відповідачем безпосередньо в оскарженій постанові.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13831, чинного до 22 листопада 2019 року, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM №ТС000308 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах :+/- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +/-1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року, що сторонами не оскаржується.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесені під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 зазначеного Порядку сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

При цьому, колегія суддів вказує на те, що виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 типу засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 не встановлює неможливість його використовувати, оскільки, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, згідно з сертифікатом серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про перевірку № 22-01/13831 (а.с. 18,19) результати його державних приймальних випробувань є позитивними, лазерний вимірювач швидкості - відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України. Отже, TruCAM LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, який введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі та подальша експлуатація якого не обмежена чинним законодавством, відтак фактичні данні отримані за його допомогою є доказами в розумінні вище зазначеної статті 251 КУпАП.

Як вбачається з листа Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області від 07.05.2019 року №479/16 на автодорозі населеного пункту Велика Виска (порядковий номер 10) розміщено дорожні знаки 5.45 та 5.46 «початок та кінець населеного пункту» (а.с.20).

Відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

З наданої відповідачем відеофіксації вбачається, що при зупинці автомобіля позивача, останній надав пояснення згідно з якими він здійснив рух «…з чуть більшою швидкістю, проте в межах встановлених законодавством норм…» (а.с.22).

Проте, зазначені пояснення спростовуються доказами наданими відповідачем, а саме фотофіксацією вчинення позивачем правопорушення, яку здійснено лазерним вимірювачем швидкості TruCам LTI 20/20 № ТС000308.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, такими, що не впливають на доведеність вчинення позивачем правопорушення доводи позивача про те, що надана відповідачем відеофіксація правопорушення не містить фіксування факту вчинення позивачем правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності, оскільки фіксування факту вчинення правопорушення здійснено лазерним вимірювачем швидкості TruCам LTI 20/20 № ТС000308, а не нагрудною бодікамерою.

Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача зазначені в апеляційній скарзі щодо не з`ясування відповідачем усіх обставин справи, оскільки позивач не зазначає які саме обставини відповідач не врахував та як вони могли вплинути на вирішення справи. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує те, що з наданої відповідачем відеофіксації оформлення вчиненого позивачем правопорушення вбачається, що позивач будь-яких клопотань не заявляв, натомість поясняв працівникам поліції, що дуже поспішає.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що працівниками поліції не було розміщено попереджувального знаку ведення фото та відеофіксації фактично зводяться до вимог щодо нового розгляду цієї справи, оскільки ані пояснення надані позивачем працівникам поліції під час його зупинки ані позовна заява таких доводів не містить, як наслідок відповідачем не надавалися докази на їх заперечення, а судом першої інстанції в свою чергу не надавалася їм оцінка.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Жодна зі сторін не має права домагатися перегляду рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2019 року у справі №405/3434/19(2-а/405/95/19) без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко