Справа № 320/5728/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5728/19 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60030280 від 12 вересня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчі документи прийнято до виконання не за місцезнаходженням боржника або його майна.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин у справі, що мають значення для її вирішення, невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане рішення Київського окружного адміністративного суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, позивач вважає, що під час оцінки правових та фактичних підстав винесення оскаржуваної постанови суд першої інстанції неправильно розтлумачив норми законодавства, які регулюють порядок її винесення, в результаті чого було ухвалено незаконне рішення. Також, апелянт зазначає, що судом було поверхнево досліджено наявні у матеріалах справи докази, а висновки суду викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

За наведених обставин, апелянт стверджує, що рішення Київського окружного адміністративного суду м. Києва є незаконним та таким, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.

Відповідачем, у свою чергу, було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого остання зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Разом з цим, відповідач вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи та надано їм належну правову оцінку у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на зазначене, відповідач вважає рішення Київського окружного адміністративного суду законним та обґрунтованим та просить суд відмовити у задоволенні вимог апелянта.

У судове засідання учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили.

За наведених обставин та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України колегія суддів вирішила подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28-32).

17 червня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічно акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 002-28216-170613 відповідно до умов якого позивачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 з використанням платіжної картки (а.с.15).

У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором відійшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» внаслідок укладення договорів про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 09.02.2018 № 193/К та № 09/02/2018.

03 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис № 3080 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 31063,40 грн. (а.с. 16-17).

ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» з метою стягнення заборгованості з позивача звернулося до приватного виконавця Вольф Тетяни Леонідівни з заявою про примусове виконання рішення та виконавчим написом № 3080, виданим 03.09.2019. У вказаній заяві стягувачем зазначено, що місцезнаходженням майна боржника є картковий рахунок для погашення заборгованості у форматі IVAN: НОМЕР_2, відритий у відділенні «Київське №4» АТ «Аьфа Банк», м. Київ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Хрещатик, буд. 14 (а.с. 13).

Разом з цим, на підставі даних листа № 09/09/19-1/38 від 09 вересня 2019 року судом встановлено, що ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було повідомлено відповідачу про те, що у зв`язку з переходом прав вимоги за договором про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 09/02/18 від 09.02.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Довіра» та Гарантія» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» для ОСОБА_1 змінено рахунок для погашення заборгованості на рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_2, відритий у відділенні «Київське №4» АТ «Аьфа Банк», м. Київ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 14 (а.с. 51).

12 вересня 2019 відповідачем, за розглядом вказаної заяви третьої особи про примусове виконання, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60030280 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість у розмірі 31563, 40 грн. (а.с. 9-10).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходження грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, про що також зазначається і в роз`ясненні Міністерства юстиції України від 11.06.2018 №23123/16620-33-18/20.5.1. Таким чином, враховуючи наявність у позивача відкритого рахунку НОМЕР_2 у ТОВ "Росвен Інвест Україна", Київський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що відкриваючи виконавче провадження ВП № 60030280, відповідач діяла на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) стаття 1 якого, визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону передбачено, що виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIIІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403-VIII ).

Відповідно до приписів частини 1 та 2 статті 25 Закону №1403-VIII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно з положеннями частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Наявні в матеріалах справи відомості свідчать про те, що виконавчим округом приватного виконавця Вольф Тетяни Леонідівни визначено місто Київ.

Разом з цим, як було встановлено судом та не визнається учасниками справи місцем проживання (знаходження) позивача є наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Отже, з наведеного слідує, місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Вольф Т.Л. здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому провадженні № 60030280 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання перебування боржника - фізичної особи.

У свою чергу, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з поданого відповідачем відзиву на апеляційну скаргу, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного позивачем рішення приватний виконавець посилається на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження нею було прийнято за місцезнаходженням майна боржника визначеного стягувачем у заяві про примусове виконання рішення, а саме: карткового рахунку для погашення заборгованості у форматі IVAN: НОМЕР_2, відритий у відділенні «Київське №4» АТ «Аьфа Банк», м. Київ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Хрещатик, буд. 14.

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій та відповідно прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до статті 190 Цивільного Кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно статті 179 цього ж Кодексу річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

В цій же Главі ЦК України міститься норма статті 192 «Гроші (грошові кошти)», частиною першою якої передбачено, що законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Таким чином, гроші (грошові кошти) є різновидом майна.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 5 липня 2017 року № 6-1032цс17 та у постанові від 08 лютого 2018 року по справі № 662/928/15ц.

Згідно Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73 грошові кошти - готівка, кошти на рахунках у банках та депозити до запитання.

В той же час, суд звертає увагу, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що «картковий рахунок» є майном в розумінні статті 190 ЦК України як і не передбачено й визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку.

Тобто, з наведеного слідує, що наявність у позивача відкритого карткового рахунку у відділенні «Київське № 4» АТ «Аьфа Банк», м. Київ, місцезнаходженням якого . Київ, вул. Хрещатик, буд. 14, не свідчить про те, що за вказаною адресою знаходиться майно, належне боржнику.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до наведених вище норм законодавства майном боржника можуть бути визнані саме кошти особи на рахунках у банках.

Водночас, судовою колегією встановлено, що документальне підтвердження того, що рахунку позивача НОМЕР_2 обліковуються належні йому на час відкриття виконавчого провадження грошові кошти в матеріалах справи відсутнє.

Також суд зауважує, що вказаний рахунок не є поточним, на якому акумулюються кошти вкладника, а є рахунком, на який мають надходити кошти для погашення кредитної заборгованості, тобто у будь-якому випадку такі кошти не можуть вважатися майном особи.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності у позивача будь-якого майна, розташованого у м. Києві, а місцезнаходженням позивача є Київська область, Богуславський район, м. Богуслав, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не мала жодних правових підстав для відкриття виконавчого провадження у м. Києві та відповідно прийняття оскаржуваної постанови.

У свою чергу, Київський окружний адміністративний суд вирішуючи даний спір дійшов помилкового висновку про те, що кошти позивача, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в ТОВ "Росвен Інвест Україна", є майном боржника, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи на території виконавчого округу у місті Києві, а відповідач, відкриваючи виконавче провадження № 60030280 діяла на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Таким чином, на підставі встановлених під час апеляційного розгляду обставин справи у їх сукупності та взаємозв`язку, колегією суддів встановлено, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства, а також повністю спростовуються доводами апелянта та наявними у справі доказами.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи відповідне питання, колегія суддів виходить з того, що під час звернення до суду з адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. та відповідно за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції - 1152,60 грн.

З огляду на зазначене та враховуючи, що вимоги позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1920,40 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 272, 287, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60030280 від 12 вересня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (РНОКПП НОМЕР_4 , місцезнаходження: вул. Поправки Юрія, 6, оф. 15, м. Київ, 02094) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович