Справа № 120/2985/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 листопада 2019 р. Справа № 120/2985/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 року № 0-0207, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік на загальну суму 9609,32 грн. Позивач не погоджується із вказаним податковим повідомленням рішенням та просить його скасувати, оскільки вважає, що об`єкти нежитлової нерухомості, що знаходяться за адресою с. Сальник, Калинівського району, Вінницької області, власницею яких вона є, підпадають під дію підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а тому не є об`єктом оподаткування.

Крім того, позивач вказує, що нежитлові приміщення, що є її власністю, призначені суто для використання у сільськогосподарській діяльності та є відповідно будівлями сільськогосподарського призначення у відповідності до Державного класифікатора будівель та споруд. Вказані нежитлові приміщення, використовуються позивачем для провадження сільськогосподарської діяльності.

Ухвалою суду від 23.09.2019 розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16.10.2019.

Також зазначеною ухвалою, за клопотанням представника позивача, витребувано у Калинівського районного структурного підрозділу комунального підприємства "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" інвентаризаційну справу на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Вінницька обл., Калинівський р-н, с. Сальник, вул. Колгоспна, буд. 34 г.

Зазначена інвентаризаційна справа № 700 надійшла на адресу суду 11.10.2019 року за вх. № 49017.

16.10.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю та зазначає, що згідно з реєстром об"єктів нерухомого майна ІТС " Податковий блок" ОСОБА_1 знаходиться на обліку як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у Калинівському районі Вінницької області. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Горбик належить нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 589,8 кв. м. Ставки податку на нерухоме майно на 2018 рік по с. Сальник Калинівського району Вінницької області запровадженні згідно з рішенням Сальницької сільської ради №113 від 09.09.2016 року.

На підставі зазначених відомостей Козятинським управлінням ГУ ДФС у Вінницькій області позивачці нараховано податок на нерухоме майно за 2018 рік за зазначені нежитлові будівлі, в результаті чого 15.08.2019 року було сформовано податкове повідомлення - рішення №0-0207 на суму 9609,32 грн. Представник відповідача також наголошує, що фізична особа - власник об"єктів нежитлової нерухомості, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не може належати до сільськогосподарських товаровиробників у розумінні норм ПК України. А тому відсутні підстави для застосування норм підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України ( а.с. 45 - 47 ).

Також, 16.10.2019 представником відповідача подано до суду клопотання про заміну відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 16.10.2019 клопотання представника відповідача про заміну відповідача правонаступником задоволено, і в зв`язку з неявкою представників сторін в судове засідання розгляд справи відкладено на 11.11.2019.

Судове засідання 11.11.2019 не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відрядженні. Наступне судове засідання призначено на 25.11.2019.

В судове засідання 25.11.2019 представники сторін не з`явились. 22.11.2019 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Окремо зазначив, що вимоги позовної заяви підтримує і просить їх задовольнити.

25.11.2019 від представника відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною першою статті 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

З огляду на викладене та враховуючи те, що сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з"ясувавши доводи сторін та надавши оцінку доказам, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником об`єкту нежитлової будівлі, про що свідчить копія договору купівлі - продажу нерухомого майно між позивачкою та ПП "Сальницьке" від 04.07.2017 року, яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа нежитлових будівель складає 589,8 м. кв., яка в цілому складається з: будівлі овочезбережника літ. «А» - площею 584,3 кв. м, вагової літ. «Б» - площею 5,5 кв.м. (а.с. 34 ).

Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 700 адреса, за якою знаходиться об"єкт нежитлової будівлі: Вінницька область, Калинівський район, с. Сальник, вул. Вишнева ( Колгоспна ), 34г.

15.08.2019 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення - рішення № 0092135 - 5306 - 0207, відповідно до якого ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період - 2018 рік, на загальну суму 9609,32 грн ( а.с. 23 ).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, внормовано приписами статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Щодо правомірності застосування пільги передбаченої підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, позивач вказує, що усі нежитлові приміщення, що знаходяться у с. Сальник, Калинівського району, Вінницької області призначені суто для використання у сільськогосподарській діяльності та є відповідно будівлями сільськогосподарського призначення у відповідності до Державного класифікатора будівель та споруд, а тому не є об`єктом оподаткування, виходячи з чого позивач не повинен сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Визначення сільськогосподарського товаровиробника наведене в п. 14.1.235 ст. 14 ПК України: сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно-виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Разом з тим, статтею 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис», який визначає правові, організаційні та економічні основи підготовки і проведення сільськогосподарського перепису, оброблення, узагальнення, поширення та використання його результатів, а також регулює відносини суб`єктів сільськогосподарського перепису, визначає їх права, обов`язки та відповідальність, установлює гарантії держави щодо захисту конфіденційної інформації, отриманої у процесі проведення сільськогосподарського перепису, виробники сільськогосподарської продукції визначаються як юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Визначення сільськогосподарського товаровиробника наведене у статті 1 Закону України «Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтримкою» відповідно до якої сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі з власно-виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з постачання.

Таким чином, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність наступних умов: 1) використання споруди безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; 2) особа має бути сільськогосподарським товаровиробником.

Так, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 року № 507, зазначені будівлі, які належать на праві приватної власності позивачу, відносяться до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127), клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271), який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

При цьому, будівлі для тваринництва мають код 1271.1, будівлі для зберігання зерна мають код 1271.3, будівлі сільськогосподарського призначення інші мають код 1271.9.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача про те, що будівлі, які належать їй на праві приватної власності, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Матеріали справи, а також матеріали інвентаризаційної справи № 700 ( реєстровий № 7 ), свідчать про те, що позивач є власником будівлі, яка знаходяться за адресою: Вінницька АДРЕСА_1 Сальник, вул. Вишнева, 34г, нежитлова будівля, загальною площею 589,8 м. кв., яка в цілому складається з: будівлі овочезбережника літ. «А», вагової літ. «Б».

Дане майно було передано позивачу відповідно до договору купівлі - продажу нерухомого майно укладеного між ПП «Сальницьке» та ОСОБА_1

Відповідно ПП " Сальницьке " отримало зазначене майно на підставі Акта приймання - передачі майна реформованого КСП "Зірка" села Сальник та відповідно до свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю від 18.12.2009 року.

Як вже зазначалось, перелік будівель, які не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначений у підпункті 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Зокрема, згідно з пунктом «ж» цього підпункту не є об`єктом оподаткування: "будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності".

Буквальний зміст цього пункту свідчить на користь того, що звільняється від оподаткування саме об`єкт, і саме такий, який має відповідне цільове призначення.

Тобто, звільняється від оподаткування об`єкт нежитлової нерухомості, який призначений для безпосереднього використання у сільськогосподарській діяльності, а не який безпосередньо використовується у сільськогосподарській діяльності. Додатковою обов`язковою умовою для звільнення від оподаткування є приналежність такого об`єкта сільськогосподарському товаровиробнику.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 року в справах №806/2461/17, №806/2676/17.

З огляду на викладене, враховуючи, що вище вказаний комплекс споруд, належний позивачці, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суд доходить висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення від 15.08.2019 року №0-0207, якими позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2018 рік, на загальну суму 9609,32 грн

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при цьому в рішенні суд вирішує лише питання про стягнення судового збору і приймає до уваги заяву представника позивача щодо надання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення, винесене Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 15.08.2019 року за № 0-0207.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області понесені судові витрати у виді судового збору при звернені до суду в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ - 43142454)

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна