Справа № 826/5227/17
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5227/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Шевченка Олександра Володимировича - Полякова Тараса Юрійовича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича (далі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо не включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200 000,0 грн. за депозитним договором № 543/2013-222 від 24.04.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» ().

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича включити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб в межах граничної суми відшкодування до 200 000 грн. за депозитним договором № 543/2013-222 від 24.04.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» ().

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), якому необхідно здійснити відшкодування коштів за депозитним договором № 543/2013-222 від 24.04.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» ().

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Загального реєстру вкладників ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» (), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачами протиправно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.06.2017 року №22ц/780/2496/14-ц було залишено без змін Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року по справі № 369/10789/14-ц, яким підтверджено факт існування зобов`язань ПАТ «КБ «Хрещатик» перед позивачем щодо повернення банківського вкладу за укладеним між ними договором банківського владу №543/2013-222 від 24.04.2013 року в сумі 310 880,00 грн.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині не включення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича включити інформацію про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з договором банківського вкладу від 24.04.2013р. № 543/2013-222, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик».

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представником відповідача 1 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 24.04.2013р. між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір № 543/2013-222 банківського вкладу «Оберіг» в національній валюті із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (3 місяці) за умовами п. 1.1 якого, Банк приймає грошові кошти вкладника, в подальшому «вклад», на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 /НОМЕР_2, в подальшому «вкладний», що відкривається Банком на його ім`я, в сумі 310 880, 0 грн. на термін з 24.04.2013р. № 24.07.2013р. кошти, прийняті у післяопераційний час, святкові, неробочі або вихідні дні, зараховуються на вкладний рахунок на наступний робочий день. Термін Вкладу відраховується з дня зарахування коштів на Вкладний рахунок.

Також, 24.04.2013р. між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір банківського рахунку фізичної особи № 2376, за умовами якого, Банк відкриває Клієнту рахунок № НОМЕР_3 в валюті UAH відповідно до інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах» та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно внутрішніх правил і процедур Банку, нормативних актів НБУ та чинного законодавства України.

На виконання вищезазначеного договору позивачем внесено грошові кошти на суму 310 880,0 грн., що підтверджується копією квитанції від 24.04.2013р. № 18.

Відповідно до заяви на видачу готівки від 24.07.2013р. № 87 позивачем було отримано відсотки та частину вкладу згідно з депозитним договором від 24 квітня 2013 року № 543/2013-222D у сумі 43050 грн.

04.06.2014р. позивач звернувся із заявою до ПАТ КБ «Хрещатик» в якій просив повернути внесені ним кошти на виконання умов договору банківського вкладу.

Листом заступника Голови Правління ПАТ КБ «Хрещатик» від 02.07.2014р. № 41/3-12/3683 позивача повідомлено про те, що проведено службове розслідування та комплексна документальна ревізія Київського регіонального відділення, за результатом якої встановлено, що за результатами бухгалтерського обліку в банку договір від 24.04.2013р. на який посилається позивач відсутній. Одночасно зазначено, що банком подано заяву до Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві щодо відкриття кримінального провадження з приводу виниклої ситуації. (а.с. 56)

07.04.2017р. позивач звернувся із заявою до відповідача в якій просив включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду в межах гарантованої суми.

Листом відповідача від21.04.2017р. № 2-2/2091 позивача повідомлено про відсутність підстав для включення його до переліку вкладників, оскільки в банку не реєструвався вклад за договором № 543/2013-222 від 24.04.2013р. у сумі 310 0880,0 грн. на ім`я позивача. (а.с. 61)

Постановою Правління Національного банку України №234 від 05.04.2016 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №463 від 05.04.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду №560 від 21.04.2016, продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно.

У відповідності до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко І.І. з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно.

Позивач, вважаючи не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправним, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV (далі - Цивільний кодекс України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

За змістом пункту 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 (далі - Інструкція) банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2013р. між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір № 543/2013-222 банківського вкладу «Оберіг» в національній валюті із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (3 місяці) за умовами п. 1.1 якого, Банк приймає грошові кошти вкладника, в подальшому «вклад», на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 /НОМЕР_2, в подальшому «вкладний», що відкривається Банком на його ім`я, в сумі 310 880, 0 грн. на термін з 24.04.2013р. № 24.07.2013р. кошти, прийняті у післяопераційний час, святкові, неробочі або вихідні дні, зараховуються на вкладний рахунок на наступний робочий день. Термін Вкладу відраховується з дня зарахування коштів на Вкладний рахунок.

Також, 24.04.2013р. між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір банківського рахунку фізичної особи № 2376, за умовами якого, Банк відкриває Клієнту рахунок № НОМЕР_3 в валюті UAH відповідно до інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах» та здійснює його розрахунково-касове обслуговування згідно внутрішніх правил і процедур Банку, нормативних актів НБУ та чинного законодавства України.

На виконання вищезазначеного договору позивачем внесено грошові кошти на суму 310 880,0 грн., що підтверджується копією квитанції від 24.04.2013р. № 18. (а.с. 48)

Однак, відповідно до заяви на видачу готівки від 24.07.2013р. № 87 позивачем було отримано відсотки та частину вкладу згідно з депозитним договором від 24 квітня 2013 року № 543/2013-222D у сумі 43050 грн.

24.07.2013р. між сторонами було укладено договір банківського вкладу (депозит) № 222D-385921 на суму 280 000 грн., строком з 24 липня 2013 року по 24 липня 2014 року.

У липні 2014 року ПАТ КБ «Хрещатик» відмовився повертати позивачу грошові кошти, посилаючись на те, що за даними бухгалтерського обліку договір банківського вкладу (депозит) № 543/2013-222 від 24 квітня 2013 року на суму 310 880 грн. та договір банківського вкладу (депозит) № 222D-385921 від 24 липня 2013 року на суму 280 000 грн. не обліковуються та відповідачем з цього приводу подано заяву до правоохоронних органів.

Вищевикладене встановлено та підтверджено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року по справі № 369/10789/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.06.2017р. №22ц/780/2496/14-ц та набрало законної сили 20.06.2017 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевикладене доводи відповідачів з приводу того, що кошти в сумі 310 880,0 грн. згідно вищезазначеної квитанції не надходили на поточний рахунок № НОМЕР_3 , внесення коштів за квитанцією від 24.04.2014р. не має жодного відношення до договірних відносин за депозитним договором № 543/2013-222, а також те, що вказаних позивачем договорів та рахунків на які вносились грошові кошти не існує, суд вважає помилковими, оскільки рішенням суду, що набрало законної сили встановлений факт наявності між позивачем та банком зобов`язань, передбачених ст. 1058 ЦК України, а доказами на підтвердження вищевикладеного, як зазначено в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 20.06.2017р. №22ц/780/2496/14-ц, є договір банківського вкладу від 24 квітня 2013 року, підписаний працівником банку та скріплений гербовою печаткою, яка належить ПАТ КБ «Хрещатик», квитанція на внесення суми у розмірі 310 880 грн. та заява на видачу готівки від 24 липня 2013 року. Відсутність банківського рахунку, необліковування на ньому грошових коштів, внесених ОСОБА_1 на підставі укладеного у письмовій формі договору банківського вкладу пов`язані з невиконання банком своїх обов`язків за договором банківського вкладу та не позбавляє позивача права на повернення коштів, які були внесені ним на виконання умов цього договору.

З вищевикладеного вбачається, що позивач є вкладником банку, на якого розповсюджуються гарантії на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду у межах гарантованої суми у розмірі 200 000 грн.

На підстав іивще зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що право позивача може бути захищене шляхом визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині не включення позивача, а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності задоволенню не підлягають.

Положення п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачають складення переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Односно, суд ззаначає, що належним способом захисту прав позивача також є зобов`язання Уповноваженої особи включити інформацію про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Загального реєстру вкладників ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» (), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів зазначає наступне.

З вищенаведених приписів чинного законодавства встановлено, що повний перелік вкладників, який формується та направляється до Фонду уповноваженою особою Фонду, є підставою для формування загального реєстру вкладників. В свою чергу, зміни до загального реєстру вкладників можуть вноситись Фондом на підставі додаткової інформації про вкладників, наданої уповноваженою особою Фонду.

Враховуючи викладене та те, що на момент розгляду справи в суді відповідачем не подавалася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформація про позивача, як вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом, підстави для включення Фондом позивача до Загального реєстру вкладників відсутні.

Колегія суддів зазначає, що обов`язок включити позивача до Реєстру вкладників виникне у Фонду саме після подання Уповноваженою особою додаткової інформації про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходит до висновку, що позовні вимоги в цій частині є передчасними, а відтак такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо послання уповноваженої особи з приводу пропуску строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Так, зазначені вище посилання відповідача судом апеляційної інстанції не приймаються судом до уваги, оскільки суд вважає їх помилковими.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Шевченка Олександра Володимировича - Полякова Тараса Юрійовича - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 04 грудня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.Є. Пилипенко