Справа № 280/1854/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1854/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А.,розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року в адміністративній справі №280/1854/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Стрельнікова Н.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача про відмову позивачу в реалізації його конституційних прав на справедливе пенсійне забезпечення щодо призначення позивачу більш вигідної пенсії за частиною ч.1 ст. 27 Закону України №1058 із заробітної плати з більш високим коефіцієнтом зарплати з застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2017 роки , 5337,90 грн.

- визнати бездіяльність УПФУ за заявою позивача від 26.07.2018 року щодо обчислення і призначення вперше пенсії за віком за частиною 2 ст. 27 з урахуванням абзаца 4 частини 1, частини 2 ст. 40 ЗУ №1058 з застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2017 роки 5377,9 грн. протиправною бездіяльністю.

- зобов`язати УПФУ провести обчислення позивачу пенсії автоматизованим способом ПТК Призначення пенсії за частиною 1 і вперше за частиною 2 ст. 27 з урахуванням абзаца 3 ст. 27, частин 1 і 2 ст. 42, частини 2 ст. 40 ЗУ №1058 із заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року, з більш високим коефіцієнтом зарплати за період з 01.06.1978 року по 31.05.1983 року та з 01.07.2000 року по 29.05.2008 року з максимальною датою оптимізації 29.05.2008 року і застосуванням показників середньої заробітної плати в Україні за календарні роки 2016, 2017, 2018 роки, що передують року призначення пенсій в 2019 році 6188, 89 грн. та надбавки за понад нормативний страховий стаж, що діє з 01.01.2019 р.

- зобов`язати УПФУ за результатами обчислення призначити з 01.01.2019 року більш вигідну пенсію і провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою з 01.01.2019 року та призначеною в пенсією до дати призначення пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звертався до Пенсійного фонду з заявою про призначення більш вигідної пенсії із заробітної плати з більш високим коефіцієнтом заробітної плати і намагався реалізувати його Конституційне право на справедливе пенсійне забезпечення у межах чинних законів України №1788 і 1058, гарантованих ст. 22 Конституції України, проте йому було протиправно відмовлено.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, які мають суттєве значення для справи та дійшов хибного висновку про відмову у задоволені позову.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволені апеляційної скарги, а також вирішити питання щодо заміни відповідача - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Дослідивши подане клопотання про правонаступництво відповідача, колегія суддів вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, постановою КМУ «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» від 22.08.2018 року №628 деякі територіальні органи Пенсійного фонду України вирішено реорганізувати шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком. Відповідно до додатку 1 до вищевказаної постанови Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя приєднане до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. При цьому, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.07.2019 року державним реєстратором внесено запис про припинення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя.

Відповідно до ч.1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на встановлені обставини та враховуючи приписи ч.1 ст. 52 КАС України, колегія суддів вважає за необхідним замінити відповідача у справі - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя на його правонаступника -

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 15.04.1998 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді та останньому первинно призначено пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

З 07.05.2002 року позивача за його заявою переведено з пенсії за віком на загальних умовах на пенсію за віком як науковому працівнику відповідно до статті 24 Закону України Про наукову і науково-технічну діяльність, та з 14.01.2019 позивачу за його заявою про призначення пенсії, призначено вказану пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яку позивач отримує.

З 01.10.2017 року позивачу перераховано пенсію на підставі матеріалів пенсійної справи, виходячи із загального страхового стажу роботи 51 рік 16 днів, коефіцієнта стажу з урахуванням кратності 1 - 0,51000 та середньомісячного заробітку за періоди з 01.01.1979 року по 31.12.1983 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2007 року, з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству України за 2014-2016 рік (3764,40 грн.) - 6919,31 грн.

26.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за ч. 1 або 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період заробітної плати з 1978 по 1982 роки з більш високим коефіцієнтом заробітної плати та до заяви додано довідку про заробітну плату, видану ЗДП Радіоприлад, проте останньому було відмовлено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить за наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Таким чином, Законом №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

11.10.2017 року набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 року № 2148-VIII, яким внесено зміни до Закону №1058-ІV.

Відповідно до положень п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік, збільшений на 79 гривень.

Згідно з абз. 2 п. 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Частиною 1 ст. 25 Закону №1058-ІV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = -----------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, згідно з положеннями пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Так, позивач 14.01.2009 року, реалізував своє право виходу на пенсію, а саме отримував пенсію за віком згідно норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і яку отримує до даного часу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Разом з цим ч. 1 ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до абз. 1 ст. 19 Закону України Про пенсійне забезпечення за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Відповідно до ст. 65 Закону України Про пенсійне забезпечення середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення пенсій, що призначаються після 1 листопада 1992 року від 13.01.1993 року № 16 передбачено, що при призначенні пенсій після 1 листопада 1992 р. заробіток, з якого обчислюється пенсія, множиться на відповідні коефіцієнти, зокрема: за 1979 рік - 3.38, за 1980 рік - 3.24, за 1981 рік - 3.19, за 1982 рік-3.08, за 1983 рік-3.03.

Скоригований заробіток підвищується відповідно до Указу Президента України від 27.12.1991 Про соціальний захист населення в умовах лібералізації цін. З одержаної суми обчислюється пенсія за нормами і на умовах, установлених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Якщо пенсію обчислено із заробітку до 1992 року, сума пенсії підвищується відповідно до Указу Президента України від 27.12.1991 Про соціальний захист населення в умовах лібералізації цін, постанов Кабінету Міністрів України від 01.06.1992 № 296 та від 03.12.1992 № 677 Про перерахунок державних пенсій. В подальшому підвищення основного розміру пенсії провадилось на підставі коефіцієнтів, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, при наявності необхідного страхового стажу, встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, розрахунок пенсії за двома складовими не є доцільним, оскільки розмір пенсії зменшується.

Відповідно до положень статті 24 Закон України Про наукову і науково-технічну діяльність № 1977-XII від 13.12.1991, чинного на момент призначення пенсії позивачеві, держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової, науково-технічної, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи на державних підприємствах, в установах, організаціях пенсії на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються у розмірі 80 відсотків заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, що визначається відповідно до статей 65 і 66 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що дія Закону № 1977-XII поширювалася на визначення права особи на пенсію, тоді як умови розрахунку цієї пенсії регулювалися нормами Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до приписів статті 37 Закон України Про наукову і науково-технічну діяльність № 848-VIII від 26.11.2015 року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що порядок обчислення, призначення, виплати, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший наукових працівників здійснювався відповідно до Закону № 1058-IV з урахуванням особливостей, встановлених Законами № 1977-XII, №848-VIII.

Оскільки позивачу при призначенні пенсії за віком на підставі Закону №1977 пенсія була обчислена з урахуванням умов її розрахунку, передбачених Законом № 1058 у разі переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 буде враховуватися заробітна плата із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення позивачу пенсії.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 336/2004/17.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки позивач 14.01.2009 року реалізував своє право виходу на пенсію, а саме отримував пенсію за віком згідно норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і яку отримує до даного часу, а отже повторно звертається за призначенням пенсії за віком, то відсутні правові підстави для обчислення пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за два календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2016-2017 роки, а саме: 5377,90 грн.), а також для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки (2016-2018 роки), який використовується лише при первинному призначенні пенсії, а тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року в адміністративній справі №280/1854/19

за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року в адміністративній справі №280/1854/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва