Справа № 466/8420/19
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8420/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа №466/8420/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

15.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова з адміністративною позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області та просить суд визнати протиправною і скасувати постанову від 04.10.2019 серії ДОП18№553053 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова серії ДОП18№553053 від 04.10.2019 підлягає скасуванню. Вважає, що постанова не відповідає вимогам закону з таких підстав. Зазначає, що жоден із зазначених поліцією пунктів правил дорожнього руху ним порушено не було. Вважає вказану постанову необґрунтованою, оскільки інспектором при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких грунтується його висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів. Тому вважає, що така постанова підлягає скасуванню, так як винесена із порушенням законодавства та не відповідає обставинам справи.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 18.10.2019 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач та представник позивача не прибули, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять скасувати постанову. Також, просять долучити до матеріалів справи диск з записом обставин під час складання протоколу, на підтвердження своїх позовних вимог.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Львівській області ДПП в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Жодного клопотання, відзиву, пояснень на позовну заяву не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч.3 ст.205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП судове засідання повторно не прибув без повідомлення причин неявки, жодних відомостей про поважність причин такої неявки у суду немає, позивач просить справу розглядати без участі представника відповідача, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, то на підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Судом встановлено, що 04.10.2019, старший лейтенант поліції Хопяк Р.І. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДПО18 №553053 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, у якого не освітлювався номерний знак в темну пору доби, а також не пройшов обов`язків своєчасний технічний контроль транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.98 та п.31.3 ПДР України, у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Представником відповідача не виконано свого обов`язку передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення постанови, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення позивача. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Представником позивача долучено до матеріалів справи відеодиск, з якого вбачається, що під час складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП транспортний засіб на місці зупинки і яким нібито керував позивач, був з номерними знаками НОМЕР_1 , а в постанові вказаний автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 , що не відповідає фактичним обставинам справи / відеозапис від 2019/10/04 час 22:08:49/.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 6 ст. 121 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, був зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Однак будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено, що викликає сумнів про їх наявність на час розгляду справи відповідачем.

За вказаних обставин, суд вважає, що постанова від 04.10.2019 року винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.268, 280 КУпАП.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 04.10.2019 серії ДОП18№553053 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні - з моменту отримання копії рішення.

Повний текст рішення складений 05.12.2019.

Суддя П. С. Невойт