Справа № 560/3973/19
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3973/19
УХВАЛА

06 грудня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши заяву про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- зупинити дію п.1 додатку до розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації №608/2018р від 01.08.2018 та п.1 додатку №1 до розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 31.10.2019 за №764/2019-р до набрання чинності рішення суду в адміністративній справі;

- заборонити Департаменту природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації здійснювати будь-які заходи щодо організації земельних торгів права оренди на земельну ділянку водного фонду, яка розташована на території Пилявської сільської ради Старосинявського району за кадастровим №:06:015:0001 по Лоту №43405 аукціону №22371 до набрання чинності рішенням суду в адміністративній справі;

- заборонити Земельно-аграрному центру "Карат", який є виконавцем земельних торгів, здійснювати будь-які дії, пов`язані з проведенням торгів права оренди на земельну ділянку водного фонду, яка розташована на території Пилявської сільської ради Старосинявського району за кадастровим №:06:015:0001 по Лоту №43405 аукціону №22371 до набрання чинності рішення суду в адміністративній справі.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що відповідно до розпоряджень Хмельницької обласної державної адміністрації №608/2018р від 01.08.2018 "Про затвердження Переліку земельних ділянок водного фонду, які можуть бути сформовані як окремі лоти, для продажу прав оренди на них на земельних торгах" та №764/2019-р від 31.10.2019 "Про проведення земельних торгів", організовані та заплановані до проведення 24.12.2019 торги права оренди на земельну ділянку водного фонду, яка розташована на території Пилявської сільської ради Старосинявського району за кадастровим №:06:015:0001 по Лоту №43405 аукціону №22371. Організатором земельних торгів визнано Департамент природних ресурсів та екології Хмельницької обласної державної адміністрації, а виконавцем - Земельно-аграрний центр "Карат". При цьому, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є орендарем цієї земельної ділянки та продовжує користуватися нею після закінчення строку договору оренди. Вважає, що за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди листа-повідомлення орендодавця - Старосинявської райдержадміністрації про заперечення у поновленні договору оренди землі, договір від 22.10.2004, відповідно до розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №175/2004-р від 30.08.2004, згідно з статтею 33 Закону України "Про оренду землі" вважається поновленим до 22.10.2024. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до можливого утруднення виконання рішення суду, додаткових витрат на відновлення порушених прав та інтересів, спричинить імовірність отримання права оренди іншою особою.

Щодо заяви про забезпечення позову, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Зі змісту наведених норм слідує, що адміністративний суд вправі вирішувати заяву про забезпечення позову та забезпечити позов лише у разі, коли позовна заява підлягає розгляду або вже розглядається за правилами адміністративного судочинства.

У заяві про забезпечення позову заявник вказує, що має намір звернутися до окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, предметом якого є:

- визнання поновленим на той самий строк до 22.10.2024 і на тих самих умовах договір оренди землі від 22.10.2004 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Старосинявською районною державною адміністрацією, що зареєстрований 14.11.2004 у Старосинявському відділі РФ ДП ЦДЗК, а саме надання в оренду земельної ділянки водного фонду на території Пилявської сільської ради, загальною площею 26,5858 га;

- визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 22.10.2004 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Старосинявською районною державною адміністрацією, що зареєстрований 14.11.2004 у Старосинявському відділі РФ ДП ЦДЗК за №10 на земельну ділянку водного фонду на території Пилявської сільської ради, загальною площею 26,5858 га, кадастровий №:06:015:0001;

- про визнання недійсним п. 1 "Переліку земельних ділянок водного фонду, які можуть бути сформовані як окремі лоти, для продажу прав оренди на них на земельних торгах" у додатку до розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №608/2018р від 01.08.2018 "Про затвердження Переліку земельних ділянок водного фонду, які можуть бути сформовані як окремі лоти, для продажу прав оренди на них на земельних торгах".

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

При цьому, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років"; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі №902/517/17 (провадження №12-78гс18) вказала, що до адміністративної юрисдикції належить справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує її права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Натомість розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають з владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення порушується право особи на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Заявник в заяві про забезпечення позову визначив позовні вимоги, які спрямовані на поновлення порушеного, на думку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , права оренди земельною ділянкою водного фонду на території Пилявської сільської ради, загальною площею 26,5858 га, кадастровий №:06:015:0001. Отже, підґрунтям можливого позову є спір щодо права оренди на вказану земельну ділянку, який виник у з`язку з закінченням договору оренди землі від 22.10.2004 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Старосинявською районною державною адміністрацією. Метою пред`явлення вказаних в заяві про забезпечення позову позовних вимог є поновлення прав заявника у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тому суд вважає, що спір, зазначений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позові виник у сфері приватноправових відносин, не є публічно-правовим, а тому юрисдикція адміністративних судів, що встановлена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, на нього не поширюється. Вказаний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства. Його розгляд за правилами адміністративного судочинства не відповідав би принципу ефективного судочинства як важливому елементу верховенства права.

Таким чином, позов, який має намір подати фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та який він просить суд забезпечити, не підсудний адміністративному суду. Тому з огляду на правила статей 153, 154, 167 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про забезпечення цього позову слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 150-154, 167, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.А. Божук