Справа № 753/23424/18
Суддя: Фролова І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/484/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Бордусенка Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва, третя особа - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до Управління патрульної поліції м.Києва про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 05 грудня 2019 року справу направлено до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва, третя особа - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано на розгляд судді Фролової І.В. В поданому позові позивач просив суд визнати дії інспектора Управління патрульної поліції м.Києва щодо складання постанови від 17 листопада 2018 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП незаконними та скасувати постанову від 17 листопада 2018 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Поданий позов мотивує тим, що 17 листопада 2018 року позивач разом зі своєю дружиною ввечері поверталися додому на автомобілі «Рено», номерний знак, НОМЕР_1 . Вказаним автомобілем керувала дружина позивача. У дворі будинку де вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 , після того, як дружина припаркувала автомобіль і вони вийшли з нього до них під`їхав автомобіль патрульної поліції. Інспектор поліції звинуватив позивача у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і попросив надати документи - посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль. Оскільки автомобілем керувала дружина позивача, вона надала інспектору поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та своє посвідчення водія. Позивач не міг надати інспектору своє посвідчення водія, оскільки він не керував автомобілем, і воно знаходилося вдома, про що і було повідомлено працівника поліції. Взявши наявні документи інспектор направився до службового авто для складання протоколу про адміністративне порушення за ст. 130 КУпАП і постанови в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Отже, постановою від 17 листопада 2019 року про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за керування транспортним засобом без відповідних документів. Позивач зазначає, що розглянувши справу на місці вчинення адміністративного правопорушення, відповідач таким чином позбавив позивача гарантій щодо об`єктивного та справедливого розгляду справи. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

06 серпня 2019 року від Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив. В поданому відзиві представник відповідача просив суд відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва, третя особа - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у зв`язку з тим, що даний позов поданий до неналежного відповідача.

04 вересня 2019 року через канцелярію суду позивачем була надана відповідь на відзив. В якій було зазначено, що відповідачем у даній справі має виступати інспектор дії якого оскаржуються. Однак, незважаючи на те, що ухвалою суду від 09 липня 2019 року було зобов`язано Управління патрульної поліції м.Києва надати інформацію щодо ім`я та по батькові інспектора поліції Чистякової, дії якої оскаржуються, вказана ухвала не була виконана і позивач позбавлений можливості належним чином визнати відповідача. З огляду на те, що відповідач, дії якого оскаржуються, є посадовою особою Управління патрульної поліції у м.Києві, яке здійснює свої функції в рамках повноважень, наданих Департаментом патрульної поліції, позивач вважає, що вказаний орган може приймати участь у справі лише в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а не в якості відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представник позивача подав заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, поданий позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17 листопада 2018 року інспектором управління патрульної поліції у м.Києві винесено постанову серії НК № 730622 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн., за порушення ч. 1 ст.126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 17 листопада 2018 року о 01 год. 25 хв. на вул. Тростянецька, 8 в м.Києві, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , без права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до п. 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі і посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі N 1-11/2015 убачається, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 126 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Наразі, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху.

З аналізу тексту постанови про адміністративне правопорушення та матеріалів справи вбачається, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів та з порушенням встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 126, 245, 246, 252, 254, 258, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 128, 134, 139, 159-163, 167, 171 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва, третя особа - Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 17 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 ,

Управління патрульної поліції м. Києва, місцезнаходження - 02000, м. Київ, вул. Народного ополчення, 9,

Департамент патрульної поліції, місцезнаходження, м.Київ, вул.Ернеста, 3/2.

Суддя: