Справа № 640/19602/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 грудня 2019 року Справа № 640/19602/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Епель О.В., суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г. у м. Києві, перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аметистмол-Сервіс» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аметистмол-Сервіс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2019 року адміністративний позов було задоволено частково.

У лютому 2019 року, не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ДФС в Київській області подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2019 року було залишено без руху.

Далі, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2019 року вказану апеляційну скаргу повернуто внаслідок не усунення її недоліків.

24.05.2019 р. відповідач - ГУ ДФС в Київській області повторно подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання апелянта та у відкритті апеляційного провадження в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року вказану ухвалу скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалюючи таке рішення, Верховний Суд зазначив про передчасність висновків апеляційного суду щодо відмови у відкритті провадження у справі за апеляційною скаргою без залишення її без руху та надання можливості апелянту усунути відповідні недоліки його апеляції.

Після повернення цієї справи до суду апеляційної інстанції ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року в задоволенні вищезазначеного клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено, а апеляційну скаргу - залишено без руху через пропуск апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції без наведення поважних причин та надано строк для усунення недоліків.

Апелянтом повторно подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, аналогічних тим, що були ним зазначені в його первинному клопотанні.

Перевіривши зазначене клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

У матеріалах справи міститься зворотне поштове повідомлення, відповідно до якого копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції ГУ ДФС у Київській області було отримано 25.01.2019 р. /Т.2 а. с. 60/, а дана апеляційна скарга подана апелянтом лише 24.05.2019 р., регламентованого статтею 295 КАС України. При цьому, як відзначалося вище, наведені апелянтом в його клопотання причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду в цій справі ухвалою апеляційного суду від 11.11.2019 р. визнані неповажними та в поновленні такого строку відмовлено.

Крім того, у поданому повторному клопотанні апелянт знову не зазначає поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Водночас, дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У свою чергу, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

При цьому, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, які реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Тож, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

З викладеного вбачається, що довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.11.2018 р. у справі 804/958/17, від 17.10.2018 р. у справі № 808/2282/15, від 01.10.2018 р. у справі № 813/4076/15, від 20.04.2018 р. у справі № 822/2337/17, від 17.10.2018 р. у справі № 810/1802/17, від 02.10.2018 р. у справі № 805/3544/17-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для колегії суддів при розгляді вищевказаного клопотання апелянта.

При цьому, колегія суддів також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Лелас проти Хорватії", відповідно до яких, держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Крім того, у справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

У свою чергу, згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Таким чином, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

При цьому, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Отже, судова колегія приходить до висновку, що наведені в клопотанні апелянта причини для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року про залишення апеляції без руху апелянтом отримано 19 листопада 2019 р., що вбачається з відмітки про отримання на зворотному поштовому повідомленні.

Тобто, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 29 листопада 2019 року.

Однак, станом на 05 грудня 2019 року зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки недоліки апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, зазначені в ухвалі про залишення її без руху, апелянтом у строк, встановлений судом, не усунуті, то колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 169, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аметистмол-Сервіс» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач

Судді: