Справа № 520/10384/19
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 р. № 520/10384/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача - Романченка О.М.,

представника відповідача -Лантушенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ідентифікаційний код юридичної особи - 43143704 ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 8088-1303 від 30.06.2016 про сплату ОСОБА_1 земельного податку у розмірі 21205,21 гривень за 2016 рік;

- стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на користь ОСОБА_1 768,40 гривень як витрати по сплаті судового збору за подання позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області винесено ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення 8088-1303 від 30.06.2016 про сплату податкового зобов`язання з земельного податку у розмірі 21205,21. Дії податкового органу вважає незаконними, а податкове повідомлення рішення таким, що підлягає скасуванню.

Через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що позивач зареєстрована як платник земельного податку з 01.12.2013 року на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0594 га згідно самостійно поданої платником заяви. З огляду норми діючого законодавства відповідачем було розраховано суму податкового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб, який належить сплатити позивачу, а тому позові вимоги до відповідача є безпідставними.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 є власником на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2013 року нежитлових приміщень 1-го поверху № 36-41 2-го поверху № 7-22 загальною площею 575,9 кв. м. в нежитловій будівлі літ. "О-3", які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2013 року ОСОБА_1 належать на праві приватної власності нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-35,43,44,46,48-50 загальною площею 896,1 кв.м., в нежитловій будівлі літ. "О-32, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області відносно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №8088-1303, яким визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб в розмірі 21 205,21 грн.

Під час судового розгляду справи встановлено, що представник позивача звернувся до відповідача із адвокатськими запитами від 10.09.2019,23.09.2019 року щодо надання розрахунку зі сплати земельного податку та вимогою надати копії податкових повідомлень-рішень.

Листом Головного управління ДПС у Харківській області від 16.09.2019 року № 1421/10/20-40-58-06 представника позивача повідомлено, що згідно наявної податкової інформації бази даних інформаційного ресурсу ДПС України ІС «Податковий блок» гр. ОСОБА_1 була зареєстрована як платник земельного податку з 03.12.2013 року за земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0594 га згідно самостійно поданої заяви платником. Земельний податок з фізичних осіб за земельні ділянки проведено на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 визначена по м. Харкову нова базова вартість 1 кв.м землі в розмірі 291,18 грн., яка діє з 1 січня 2014 року та щороку індексується, а також затверджено відповідні коефіцієнти (зональний (Км2), зон впливу локальних факторів (Км3), функціонального використання земельної ділянки (КФ) та рішенням 40 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.06.2015 №1894/15, затверджено Положення про плату за землю у місті Харкові, додатку №2, затвердженого рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 року №542/17. Також вказано, що нарахування земельного податку проведено в автоматичному режимі засобами АІС «Податковий блок».

Листом Головного управління ДПС у Харківській області № 514/Р/20-40-58-06-20 від 25.09.2019 року відмовлено у наданні копії податкових повідомлень-рішень, оскільки вони вже отримувалися позивачкою.

Позивач, не погодившись із проведенням такого розрахунку відповідачем та податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Суд зазначає, що положеннями ст. 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 14.1.72 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

При цьому, положеннями п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Як передбачено п. 270.1 ст.270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно із п. 286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.

Згідно з пунктом 287.8 статті 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Позивачем у позовній заяві та представником позивача під час розгляду справи зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить ОСОБА_1 є власником на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2013 року нежитлові приміщення 1-го поверху № 36-41 2-го поверху № 7-22 загальною площею 575,9 кв. м. в нежитловій будівлі літ. "О-3", які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-35,43,44,46,48-50 загальною площею 896,1 кв.м., в нежитловій будівлі літ. "О-32, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що дані нежитлові приміщення знаходяться у триповерховій будівлі, в якій крім того знаходяться нежитлові приміщення, які належать іншим співвласникам.

Відтак, суд зазначає, що з огляду на положення п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.

Таким чином, при розрахунку податкового зобов`язання по сплаті земельного податку за земельну ділянку, що перебуває у спільному користуванні декількох осіб, необхідно враховувати площу земельної ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників, а також частку кожного співвласника у праві власності на нерухоме майно, яке знаходиться на цій земельній ділянці.

З наданого представником відповідача відзиву на позов вбачається, що відповідачем при здійсненні нарахування позивачу податкового зобов`язання використано формулу Цзд = Б*Кі*Км2*Км3_ср.*Кф*РL, де Км2 - зональний коефіцієнт (за адресою АДРЕСА_2) - зона 8807 - Км2 - 2,74; КмЗ - коефіцієнт для зон впливу локальних факторів (1%); Кф - коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (для вказаного платника Кф становить 2,5 - землі комерційного використання); 1,249 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік; 1,433 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2015 рік; 1,06 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2016 рік; 1,06 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2017 рік.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів перебування у власності або користуванні позивача земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ), площею 0,0594 га, як не надано і доказів врахування контролюючим органом при проведенні розрахунку податкового зобов`язання позивачу площі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників, а також частки кожного співвласника у праві власності на нерухоме майно, яке знаходиться на цій земельній ділянці.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.04.2018 року у справі №820/3171/17 та від 24.04.2018 року по справі №818/1027/17.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № 8088-1303 від 30.06.2016 року прийняте Головним управління ДФС Харківській області, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, отже є необґрунтованим, а, відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 8088-1303 від 30.06.2016 у розмірі 21205,21 гривень за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ідентифікаційний код юридичної особи - 43143704 ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 09.12.2019 року.

Суддя Рубан В.В.