Справа № 200/8831/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року справа №200/8831/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Харечко О.П., за участю позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 р. у справі № 200/8831/19-а (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування висновку щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач, ГУ НП в Донецькій області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року та зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у вказаному розмірі, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 97, підпунктом «в» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 25.04.2019 року був проведений огляд та видано довідку до акту огляду МСЕК, якою визначено ІІІ група інвалідності, причина інвалідності, захворювання, так, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення. Через зміну причинного зв`язку захворювання він має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97, підпункту «в» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону № 580 у розмірі 480250 грн.

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

ОСОБА_2 проходив службу в ОВС з 28.02.2004 до 06.11.2015. З 07.11.2015 проходив службу на посаді начальника відділу у складі управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 29.06.2017 № 302 о/с звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону № 580 (через хворобу - за рішенням медичної комісії).

Постановою медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 53 від 14.07.2017 встановлено, що наявні у позивача захворювання пов`язані з проходженням служби в поліції (а.с.11).

Відповідно до довідки АГ № 0012884 від 09.08.2017, 09.08.2017 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності.

21.02.2018 висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю та наказом ГУНП в Донецькій області від 01.03.2018 № 559 на підставі підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 99 Закону № 580 позивачу призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 123340,00 грн. (70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату) (а.с.14-15).

26.12.2018 зазначену одноразову грошову допомогу позивачу виплачено (а.с.17, 45).

30.01.2019 позивачем подана заява про перегляд та винесення нової постанови медичної (війського-лікарської) комісії (а.с.18), на підставі чого 28.02.2019 медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» винесено постанову № 79, якою постанову № 53 від 14.07.2017 відмінено та встановлено, що станом на час звільнення зі служби - 29.06.2017 захворювання позивачем одержане під час несення служби в поліції та під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (а.с.21).

26.04.2019 позивач звернувся до відповідача з проханням нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням вже виплаченої суми.

05.06.2019 ГУНП в Донецькій області винесено висновок про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 123340,00 грн., які вже є виплаченими (а.с.46).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що на момент винесення висновку від 21.02.2018, так і на момент винесення висновку від 05.06.2019, позивач мав інвалідність ІІІ групи у зв`язку із захворюванням, а не у зв`язку із отриманням поранення, через що до нього не можуть бути застосовано пункт 3 частини 1 статті 97 Закону № 580.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580.

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону № 580-VIII.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1, ч. 2 статті 97 Закону № 580, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема, :3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 99 Закону № 580 визначено розмірі одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пп. «в» п. 3, пп. «в» п. 4 ч.1 зазначеної статті, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:

3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

Відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Установлено, що положення Порядку, затвердженого цим наказом, у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2017 року N 788 застосовуються до поліцейських та осіб, яким одноразова грошова допомога, визначена статтею 97 Закону № 580, на момент набрання чинності наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2017 року N 788 не призначена та/або не виплачена).

Відповідно до п.1 розділу І Порядку № 4 (у редакції на час отримання допомоги), Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

За положенням п.2 розділу І Порядку № 4, діяльність органів поліції та навчальних закладів у частині оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського спрямована на забезпечення гарантованого державою соціального захисту поліцейського.

За пунктом 3 розділу І Порядку № 4, поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію".

Згідно з пп.2 п. 1, п. 2 розділу ІІ Порядку № 4 (у редакції на час отримання допомоги), днем виникнення права на отримання ОГД є, у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України "Про Національну поліцію", особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.

Відповідно до пп. 2, 4 пункту 4 Розділу І Порядку № 4 (у редакції на час отримання ОГД) визначено, що випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: 2) під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; 4) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що визначальним моментом при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при настанні інвалідності є саме: з якої причини настала інвалідність, чи то інвалідність настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов`язків, або настання інвалідності внаслідок захворювання.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивача звільнено у зв`язку з хворобою, що пов`язана із проходженням служби в поліції. Доказів того, що інвалідність позивача настала внаслідок поранення до суду не надано.

Постановою медичної (війського-лікарської) комісії № 79 скасовано постанову № 53 та встановлено, що станом на час звільнення зі служби - 29.06.2017 встановлене захворювання одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. Тобто, на момент винесення висновку від 21.02.2018 та на момент винесення висновку від 05.06.2019, мав інвалідність ІІІ групи у зв`язку із захворюванням, а не у зв`язку із отриманням поранення. Фактично медичною комісією у висновку зазначено лише формулювання за яких призначається ОГД, який також відноситься до п. 4, оскільки позивач отримав захворювання, а не порання, травму під час участі в АТО.

Отже, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо призначення одноразової грошової допомоги на підставі підпункту «в» п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону № 580 відповідає приписам чинного законодавства та жодним чином не порушує право позивача на соціальне забезпечення.

Доводи позивача, на підтвердження обґрунтування апеляційної скарги, не спростовують висновків суду про відсутність доказів того, що інвалідність позивача настала внаслідок поранення. У наявних в матеріалах справи документах відсутні висновки щодо настання інвалідності позивача саме внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва).

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 р. у справі № 200/8831/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 р. у справі № 200/8831/19-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 10 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць