Справа № 240/9593/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9593/19

Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

05 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій щодо відмови в зарахуванні на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення" періоду роботи з 01.08.1985 року по 31.12.1996 року у боксовому відділенні новонароджених інфекційного профілю Житомирської обласної дитячої лікарні до страхового стажу у подвійному розмірі та просила зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу зазначений період роботи у подвійному розмірі.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періоду роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року до страхового стажу в подвійному розмірі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року до страхового стажу в подвійному розмірі. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням, його оскаржив відповідач. В доводах апеляційної скарги вказує на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що підставою для відмови ОСОБА_1 у зарахуванні вказаного періоду роботи у подвійному розмірі є те, що на момент звільнення боксового відділення інфекційного профілю дитячої обласної лікарні не існувало, а також, що закон не передбачає права на зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботу саме у боксовому відділенні інфекційного профілю.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги і просить її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 02 вересня 2011 року перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду та отримує пенсію за вислугу років, яка обчислена відповідно до Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У червні 2019 р. позивач звернулась до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про зарахування періоду роботи з 01.08.1985 року по 31.12.1996 року медсестрою у боксовому відділенні новонароджених інфекційного профілю Житомирської обласної дитячої лікарні до страхового стажу у подвійному розмірі та відповідний перерахунок пенсії.

Листом від 09 липня 2019 року № Б-2689 відповідач відмовив у зарахуванні зазначеного періоду роботи в подвійному розмірі з тих підстав, що зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи медсестрою БОКСОВОГО ВІДДІЛЕННЯ НОВОНАРОДЖЕНИХ ІНФЕКЦІЙНОГО ПРОФІЛЮ чинним законодавством не передбачено.

Не погоджуючись з відмовою, позивач звернулась в суд з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що робота позивачки з 01.08.1985 року по 31.12.1996 року на посаді медичної сестри у боксовому відділенні новонароджених інфекційного профілю Житомирської обласної дитячої лікарні є такою, що за своїм характером відноситься до роботи в інших інфекційних закладах охорони здоров`я, а відтак, відмова відповідача зарахувати до стажу роботи позивачки період роботи на вказаній посаді у подвійному розмірі є протиправною.

Відповідачем не оспорюється період роботи та посада, яку обіймала позивач. Предметом спору є те, чи підлягає зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи позивача на посаді медичної сестри у боксовому відділенні новонароджених інфекційного профілю Житомирської обласної дитячої лікарні .

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004 р., періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Спільним листом від 29 грудня 2005 року № 625/0/15-05/039-6, № 10.01.09/2606, № 16918/02-20 Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного фонду України надано роз`яснення, що згідно із Законом України "Про внесення змін до ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.07.2003 р. час роботи, зокрема в інфекційних закладах (відділеннях) та психіатричних закладах охорони здоров`я зараховуються до стажу роботи у подвійному розмірі.

З листа Міністерства охорони здоров`я України від 15 лютого 2006 року №10.03.68/286 вбачається, що робота медичних працівників в шкірно-венерологічних диспансерах, відділеннях, кабінетах, палатах, які працюють з хворими на особливо небезпечні інфекційні та паразитарні хвороби людини, зокрема сифіліс, гонорею, трихоітію, мікроспорію, фавус, коросту, демодекоз повинна зараховуватися їм до стажу роботи в подвійному розмірі.

Згідно роз`яснень МОЗ України № 05.03-18-54/973 від 27 січня 2010 року, «інфекційний заклад (відділення)» є заклад (відділення), де надають медичну допомогу - хворим на інфекційні хвороби або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб

Крім того, Інструкція по санітарно-епідеміологічному режиму і охороні праці персоналу інфекційних лікарень (відділень), затверджена наказом МОЗ СРСР № 916 від 04 серпня 1983 pоку, що діє на території України згідно вказівки МОЗ України № 165 від 23 травня 1996 pоку, призначена для головних лікарів і персоналу інфекційних лікарень інфекційних відділень, а також для працівників санітарно-епідеміологічних та дезинфекційних станцій, та містить ідентичні вимоги і норми щодо режиму та охорони праці працівників інфекційних лікарень (відділень), бактеріологічних і вірусологічних інфекційних лікарень та бактеріологічних лабораторій, що обслуговують інфекційні відділення лікарень.

За даними Медичної енциклопедії, БОКС в медицині, (віл англ. box - коробка, ящик), в приміщення для ізоляції тяжкохворих, хворих інфекційними захворюваннями. В лікарні або клініці під бокс відгороджують частину лікарняної палати чи надають окреме приміщення. Бокс облаштовується в інфекційних або дитячих лікувальних установах для запобігання внутрілікарняних заражень. ( https://www.km.ru/zdorove/encyclopedia/boks-v-meditsine)

Отже, боксове відділення інфекційного профілю Житомирської обласної дитячої лікарні в період 1985-1996 років було призначене для надання медичної допомоги новонародженим хворим на інфекційні хвороби дітям і в розумінні ст.60 Закону "Про пенсійне забезпечення" є повноцінним інфекційним відділенням, облаштованим ліжко-місцями, відповідним устаткуванням та штатом медичних працівників згідно штатному розкладу лікарні.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Для визначення права на пенсію за вислугу років спеціальний стаж роботи як до 01.01.2004 року, так і після цієї дати зараховується за даними трудової книжки.

Згідно трудової книжки, позивач з 01 серпня 1985 по 31 грудня 1996 року позивач працювала на посаді медсестри інфекційного боксованого відділення для новонароджених Житомирської обласної дитячої лікарні.

З 01 січня 1997 року згідно нового штатного розкладу відділення перепрофільовано в боксовове відділення для новонароджених.

Надісланими Житомирською обласною дитячою лікарнею на виконання ухвали апеляційного суду про витребування доказів документами підтверджено, що ОСОБА_1 працювала на вказаній посаді повний робочий день, отримувала доплату до заробітної плати в розмірі 15% за шкідливі умови роботи та додаткову відпустку, її робота на вказаній посаді була пов`язана з безпосереднім обслуговуванням інфекційних хворих новонароджених дітей.

Виходячи з аналізу встановлених фактичних обставин справи на підставі наведених норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку про наявність порушення прав позивача з боку відповідача щодо відмови в зарахуванні в подвійному розмірі періоду роботи з 01.08.1985 року по 31.12.1996 року на посаді медсестри у боксовому відділенні новонароджених інфекційного профілю Житомирської обласної дитячої лікарні.

Разом з цим, вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував, що період перебування в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, в додатковій відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку 6 років, у відпустці без збереження заробітної плати та період перебування на курсах підвищення кваліфікації зараховується до стажу роботи за вислугу років в ОДИНАРНОМУ розмірі.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно записам, що містяться в особовій картці ОСОБА_1 , в період роботи з 01.08.1985 року по 31.12.1996 року на посаді медсестри у боксовому відділенні новонароджених інфекційного профілю Житомирської обласної дитячої лікарні вона перебувала у відпустках по догляду за дітьми до досягнення ними одного року, півтора року, трьох років, у зв`язку з хворобою дитини за висновком ЛКК протягом шести місяців, в додатковій відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення 6 років, у відпустках без збереження заробітної плати . Ці періоди до страхового стажу зараховуються лише в одинарному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, порушив норми процесуального права в частині дослідження доказів, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково та змінити судове рішення з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року змінити, доповнивши абзац третій резолютивної частини після слова "розмірі" текстом такого змісту : "за виключенням періодів перебування ОСОБА_1 у відпустках по догляду за дітьми до досягнення ними одного року, півтора року, трьох років, у зв`язку з хворобою дитини за висновком ЛКК протягом шести місяців, в додатковій відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення 6 років, у відпустках без збереження заробітної плати та періоду перебування на курсах підвищення кваліфікації, які зараховуються до стажу роботи за вислугу років у одинарному розмірі".

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 грудня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.