Справа № 334/5257/19
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.11.2019
Справа № 334/5257/19
Провадження № 2-а/334/140/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Лиходід А.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції ГРПП Запорізького РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Ковальова Віталія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до сержанта поліції ГРПП Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Ковальова В.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в обґрунтування якого вказує, що 05.07.2019 року відповідачем було винесено постанову ДПО18 № 064686 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач зазначив, що зазначеного перевантаження на вісь насправді не було, оскільки 02.06.2019 року близько о 19.00 год. він керуючи автомобілем Geely д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у напрямку м. Запоріжжя та був зупинений інспектором СРПП Генічеського ВП ГУНП ст. сержантом поліції Площанським В.І., який незрозуміло відрекомендувавшись, звинуватив ОСОБА_2 у порушенні вимог знаку 3.41 ПДР України та попросивши передати водійські документи і отримавши їх, направився до стаціонарного посту доля складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення. Розгляд справи не проводився, з правами його не ознайомлювали, доказів порушення ним ПДР не було надано, що було зафіксовано в долучених до постанови письмових поясненнях.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з тим, що на його прохання поліцейськими не було надано жодного доказу факту здійснення вказаного адміністративного правопорушення (фото-, відео- кінозйомки), до того ж він був позбавлений скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, як того вимагає ч.2 ст.258 КУпАП, оскільки протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, але оскаржувана постанова була винесена на підставі адміністративного правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, про що зазначено в самій постанові. До того ж, постанова була складена на місці зупинки, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати таку справу у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно територіальним устроєм України.

Додатково у позові зазначив, що поліцейським не було зазначено в постанові, який саме нормативний акт було порушено ОСОБА_1 , або який пункт ПДР України. Крім того, ч.1 ст. 122 КУпАП містить серед інших перелічених порушень диспозицію щодо порушення «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, але постанова ДПО18 № 064686 від 05.07.2019 року не містить посилання на ці правила, тобто не містить назви пункту, який було порушено ОСОБА_1 . До того ж, за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачена адміністративна відповідальність за ст. 132-1 КУпАП.

Так, згідно п.3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затвердженими Постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30, транспортний засіб чи автопроїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 122.5 ПДР України.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову ДПО18 № 064686 від 05.07.2019 року у відношенні нього.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином та від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та про відкладання розгляду справи.

Оскільки у судове засідання не прибули всі учасники процесу, суд з урахуванням вимог ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані документи і докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено. Згідно ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 05.07.2019 року сержантом поліції ГРПП Запорізького РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Ковальовим В.О. було винесено постанову ДПО18 № 064686 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 гривень.

З вказаної постанови вбачається, що 05.07.2019 року о 15.30 год. водій ОСОБА_1 по вул.. Садова в с. Бабурка , Запорізького району керуючи транспортним засобом Камаз 55111, д.н.з. НОМЕР_2 перевозив вантаж з навантаженням на вісь більше ніж дозволено на дорогах загального користування місцевого значення, вага 7975 кг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Стаття 122 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи суд не бере до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до правил ст. 258 КУпАП, у передбачених цією статтею випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно п. 4розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями125,126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на той факт, що поліцейським при складанні постанови було неправильно зазначено статтю КУпАП, яка йому інкримінувалась, оскільки положеннями ст. 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а також за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами .

Але у примітках до вказаної статті зауважено на те, що дія цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

А отже, з огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було вірно зазначене поліцейським.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст. 268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Судом встановлено, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані перелічені вимоги КУпАП.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту постанови вбачається, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута у його присутності, що підтверджується підписом останнього у постанові.

Що стосується тверджень позивача відносно відсутності доказів складу правопорушення в його діях, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно постанови, що оскаржується, об`єктивна сторона правопорушення полягала у тому, що водій керував транспортним засобом Камаз 55111, д.н.з. НОМЕР_2 та перевозив вантаж з навантаженням на вісь більше ніж дозволено на дорогах загального користування місцевого значення, вага 7975 кг.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Камаз 55111, д.н.з. НОМЕР_2 та перевозив вантаж з навантаженням на вісь більше ніж дозволено на дорогах загального користування місцевого значення, а саме вагою 7975 кг.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вищезгаданим нормам, відповідач не надав жодних заперечень проти позову та не представив суду жодних доказів в підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови та такі в матеріалах справи відсутні. Відтак, доводи позивача не спростовано.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів, на основі яких відповідач встановив наявність адміністративного правопорушення і винність даної особи в його вчиненні, вимоги позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з вищенаведених підстав.

Провадження по даній справі підлягає закриттю відповідно до положень ст. 286 КАС України.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 6-10, 77, 205, 229, 214-246, 255, 257, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову сержанта поліції ГРПП Запорізького РВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Ковальова Віталія Олександровича ДПО18 № 064686 від 05.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

На рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана апеляційна скарга до третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Турбіна Т. Ф.