Справа № 465/5426/19
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань- Янковської С.Ю.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 № 648310 від 23 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про скасування постанови серії ДП18 № 648310 від 23 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про

адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 648310 від 23 серпня 2019 року,

винесеної старшим лейтенантом поліції Галущаком А.М. , його визнано винним у вчиненні

адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та накладено

адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Порушення полягає у тому, що, на думку старшого лейтенанта поліції

Галущака А.М. , 23 серпня 2019 року о 21.43 год. на проспекті Чорновола, 12, він, керуючи автомобілем

Opel Astra, здійснив зупинку у зоні знаку 5.38 та не виконав вимоги дорожньої розмітки 7.17.

чим порушив вимоги п.8.4. та п.8.5.1 Правил дорожнього руху.

Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, так як інспектором не було роз"яснено йому прав передбачених ст. 268 КУпАП, у постанові не зазначено технічний пристрій, на який здійснювався запис правопорушення. Відтак, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 30.09.2019 року призначено спрощений порядок розгляду справи.

Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить заяву задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув.

У зв"язку із неявкою сторін, судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 648310 від 23 серпня 2019 року,

винесеної старшим лейтенантом поліції Галущаком А. М. , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та накладено

адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Порушення полягає у тому, що, на думку старшого лейтенанта поліції

Галущака А.М. , 23 серпня 2019 року о 21.43 год. на проспекті Чорновола, 12, він, ОСОБА_1 керуючи автомобілем

Opel Astra, здійснив зупинку у зоні знаку 5.38 та не виконав вимоги дорожньої розмітки 7.17.

чим порушив вимоги п.8.4. та п.8.5.1 Правил дорожнього руху.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.5 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю"

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав.

У своєму відзиві на позов, відповідач посилається на загальні норми Правил дорожнього руху України, при цього не надаючи аргументів на твердження позивача про колір дорожньої розмітки.

Натомість, позивачем надано до суду фотодоказ із місця складання постанови про адміністративне правопорушення, з якого вбачається , що дорожня розмітка синього кольору, що прямо суперечить вимогам п. 1 Розділу 34 Правил дорожнього руху.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 серпня 2019 року, слід скасувати.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі, оскільки вказане питання належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ГУ НП у Львівській області про скасування постанови серії ДП18 № 648310 від 23 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі, задовольнити частково.

Постанову серії ДП18 № 648310 від 23 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь