Справа № 580/3871/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 грудня 2019 року справа № 580/3871/19

м. Черкаси

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

встановив:

05 грудня 2019 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому позивач просить:

1) визнати бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управлінні юстиції у Черкаській області Нечипоренко Тетяни Володимирівни протиправною в частині зняття арешту з рахунку р/рНОМЕР_2, ІВАN НОМЕР_3, що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» до якого належить картковий рахунок НОМЕР_1 та зобов`язати винести постанову про зняття арешту на кошти що зараховуються та знаходяться на р/рНОМЕР_2, ІВАN НОМЕР_3, що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» до якого належить картковий рахунок НОМЕР_1 .

2) визнати протиправною та скасувати платіжну вимогу №50267977/1 державного виконавця Нечипоренко Тетяни Володимирівни Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управлінні юстиції у Черкаській направлену до АТ КБ «ПриватБанк» на перерахунок коштів у сумі 55512,77грн.

3) зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управлінні юстиції у Черкаській області перерахувати кошти у розмірі 55512,77 грн перераховані за платіжною вимогою №50267977/1 на р/р НОМЕР_2 , ІВАN НОМЕР_3 , ОДЕРЖУВАЧ ОСОБА_1 , БАНК ОДЕРЖУВАЧА АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, Україна, ЄДРПОУ одержувача НОМЕР_4 .

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України і підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною 3 статті 122 КАС України, встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у відповідності до приписів статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, статтею 287 КАС України, встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

В той же час, згідно з частиною 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали, особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суддя зазначає, що предметом даної позовної заяви є зняття арешту з рахунку р/рНОМЕР_2, ІВАN НОМЕР_3, що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» до якого належить картковий рахунок НОМЕР_1 та скасування вимоги №50267977/1.

З даним позовом позивач звернувся до суду 05.12.2019. Суддя зазначає, що постанова про накладення арешту складена в серпні 2017 року (підтверджується ухвалою суду в справі №580/3454/19).

Приписами ч. 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач не надав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки з позовною заявою про зобов`язання винести постанову про зняття арешту на кошти що зараховуються та знаходяться на р/рНОМЕР_2, ІВАN НОМЕР_3, що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» до якого належить картковий рахунок НОМЕР_1 , звернувся лише 05.12.2019.

Відповідно до пунктів 4 , 5 та 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суддя зазначає, що у позовній заяві позивач просить визнати бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управлінні юстиції у Черкаській області Нечипоренко Тетяни Володимирівни протиправною в частині зняття арешту з рахунку р/рНОМЕР_2, ІВАN НОМЕР_3; зобов`язати винести постанову про зняття арешту на кошти що зараховуються та знаходяться на р/рНОМЕР_2, ІВАN НОМЕР_3, що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» до якого належить картковий рахунок НОМЕР_1; визнати протиправною та скасувати платіжну вимогу №50267977/1 державного виконавця Нечипоренко Тетяни Володимирівни Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управлінні юстиції у Черкаській направлену до АТ КБ «ПриватБанк» на перерахунок коштів у сумі 55512,77грн та зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управлінні юстиції у Черкаській області перерахувати кошти у розмірі 55512,77 грн перераховані за платіжною вимогою №50267977/1 на р/р НОМЕР_2 , ІВАN НОМЕР_3 , ОДЕРЖУВАЧ ОСОБА_1 , БАНК ОДЕРЖУВАЧА АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, Україна, ЄДРПОУ одержувача НОМЕР_4 , проте позивачем в описовій частині не викладені юридичні підстави, з посиланням на норми законодавства України, які були порушені відповідачем. Крім того, до позовної заяви не долучено документів, які стали підставою для накладення арешту на рахунок позивача.

Частиною 3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Так, згідно статті 2 вказаного Закону, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої: за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб на 2019 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня - 1921 грн.

Відповідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем одночасно заявлено три вимоги немайнового характеру.

Отже, з урахуванням зазначених положень, розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2305 грн 20 коп.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору суддя зазначає таке.

В позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки заробітна плата це єдине джерело доходу його сім?ї, яка має статус багатодітної та на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей.

В силу положень ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необгрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

В постанові Пленумі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" вказано, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене суддя зазначає, що надані до клопотання про звільнення від сплати судового збору документи не дають достатніх підстав для його задоволення.

Крім того, Законом України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення позивача від сплати судового збору.

Також суддя зазначає, що з наданої позивачем до суду виписки АТ КБ «Приватбанк» від 03.12.2019 розрахункового рахунку НОМЕР_1 вбачається, що за період з 27.09.2018 по 15.05.2019 кошти на даний розрахунковий рахунок лише зараховувались, відомості про зняття коштів з даного рахунку (оплати товарів та послуг) відсутні, що свідчить проте, що позивач не користується даним картковим рахунком та є доказом наявності інших засобів для забезпечення своїх потреб та потреб своєї сім?ї.

З огляду на вказане, позивачу слід надати актуальні станом на дату подання позовної заяви відомості про наявність у нього субсидії на сплату житлово-комунальних послуг, інших видів державної допомоги, довідки про наявність банківських рахунків та коштів на них, довідку про доходи, отриману в територіальному органі ДФС, довідку про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, інформацію щодо наявності нерухомого та рухомого майна тощо) або ж надати документ про сплату судового збору, у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Тимошенко