Справа № 260/1777/19
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

09 грудня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1777/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Закарпатській області, що полягають у нарахуванні заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів та зобов`язати Головне управління ДФС у Закарпатській області внести до даних інформаційної системи органу доходів і зборів відомості про зняття ОСОБА_1 з податкового обліку; 2) вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1434-17, видану Головним управлінням ДФС у Закарпатській області на зростаючу суму заборгованості зі сплати єдиного внеску 10 травня, 08 серпня і 07 листопада 2019 року визнати протиправною та скасувати.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, а саме, виконавчого провадження №60355772, відкритого 22 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Сухан М.М., до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №260/1589/19.

Заявлене клопотання аргументує тим, що постановою Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 22.10.2019 р. відкрито виконавче провадження ВП №60355772 з виконання вимоги №Ф-1434-17, виданої Головним управлінням ДФС у Закарпатській області. З огляду на те, що він не являється платником єдиного соціального внеску в розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", вважає, що вжиття обраних заходів забезпечення позову є єдиним дійсно ефективним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав і охоронюваних законом інтересів позивача та гарантією реального виконання рішення суду.

Ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи терміновість заявленого клопотання, суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заявлене ОСОБА_1 клопотання та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими ОСОБА_1 обґрунтовує заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд вважає, що звернувшись до суду з адміністративним позовом про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1434-17, позивач реалізував своє право на судовий захист.

Також суд зазначає, що на даному етапі він позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, оскільки таке може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на неможливість зупинити стягнення до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №260/1589/19, оскільки ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року в адміністративній справі №260/1589/19 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві та така вже набрала законної сили 28 листопада 2019 року.

У зв`язку з наведеним, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, а тому не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін