Справа № 274/2571/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/2571/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Корбут В.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

09 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року (прийняте у м. Бердичів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач 06.05.2019 звернувся із позовом до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК №724727 від 02.05.2019.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.10.2019 позов задоволено повністю.

Скасовано постанову серії НК № 724727 від 02.05.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 з обслуговування правового берегу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Матяш Т. О., про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та закрито вказану справу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що в позовній заяві позивачем не заперечувалось здійснення руху по смузі для руху громадських транспортних засобів, та судом не надано оцінки відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Також вказано про те, що УПП в м. Києві не є належним відповідачем, оскільки оскаржувана ухвала приймалась інспектором поліції.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

04.12.2019 на електронну адресу суду надійшло клопотання апелянта про перенесення розгляду справи та вказано, що заяву із диском з бодікамери поліцейського направлено на адресу суду поштою.

Отже, з метою отримання вказаних скаржником доказів та дотримання десятиденного терміну розгляду справи встановленого ч. 5 ст. 286 КАС України розгляд справи перенесено на 09.12.2019.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Згідно постанови серії НК №724727 від 02.05.2019 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що 02.05.2019 о 18:20 в м. Києві по пр-ту Перемоги, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н. НОМЕР_1 , по смузі руху громадського транспорту, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив пункт 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КЗпАП.

Цією ж постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Не погоджуючись з такою постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тобто позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів" або 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно п. 33.5 Інформаційно-вказівні знаки ПДР знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів". Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за проїзд по смузі руху громадського транспорту, позначеній дорожнім знаком 5.11.

На підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення скаржником направлявся відзив на позовну заяву із доданим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та витяги з Google карт із зображенням схеми руху автомобіля позивача.

Так, з наданого відповідачем відеозапису із нагрудної камери поліцейського, вбачається, що відповідачем зафіксовано частину розмови працівників поліції із позивачем після зупинки автомобіля.

Однак, на вказаному відеозаписі не зафіксовано вчинення позивачем правопорушення вказаного у оскаржуваній постанові, а саме, руху позивача транспортним засобом по смузі руху громадського транспорту, позначеній дорожнім знаком 5.11, також не зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення в т. ч. роз`яснення позивачу прав.

При цьому, витяги з Google карт із зображенням схеми руху автомобіля позивача, наданий відповідачем до відзиву на позов не є належним доказом, оскільки жодним чином не підтверджує вчиненого позивачем правопорушення.

Разом з тим, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 зобов`язано Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції до початку розгляду справи по суті надати суду відеозапис, яким зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення та дислокацію технічних засобів регулювання дорожнім рухом в місці вчинення правопорушення відповідно до постанови серії НК №724727 від 02.05.2019.

На виконання вимог ухвали відповідачем надіслано до суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якій містяться відеозаписи аналогічні тим, що відповідач надавав до суду першої інстанції та на яких відсутня фіксація вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Отже, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Таким чином, відповідачем не надано доказів які б підтверджували правомірність прийнятої постанови про адміністративне правопорушення.

Статтею 77 КАС України вказано, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2).

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем п. 17.1 ПДР відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із зафіксованим фактом вчинення адміністративного правопорушення тощо.

Проте, згідно з матеріалами справи, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, апелянтом не надано.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Стосовно твердження відповідача про те, що в позовній заяві позивач не заперечує факт руху в смузі для руху громадських транспортних засобів, колегія суддів зазначає, що позивачем вказано лише про паркування зупиненого працівниками поліції транспортного засобу в межах смуги для руху громадського транспорту.

Щодо доводів відповідача про те, що судом першої інстанції не надано оцінки відеозапису з нагрудної камери поліцейського, то суд зазначає, що судом першої інстанції досліджено відеозапис та встановлено, що вказаний відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить фіксації вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а містить лише фіксацію транспортного засобу позивача та подальші дії працівників патрульної поліції.

Стосовно доводів відповідача про те, що Управління патрульної поліції у м. Київ Департаменту патрульної поліції не є належним відповідачем у даній справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 46 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, інспектор роти №7 батальйону №3 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Київ Департаменту патрульної поліції є працівником Управління патрульної поліції у м. Київ Департаменту патрульної поліції і діє від імені Управління, а тому, Управління патрульної поліції у м. Київ Департаменту патрульної поліції є належним відповідачем у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність належних доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому постанова про адміністративне правопорушення серії НК №724727 від 02.05.2019 є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.