Справа № 260/1539/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження в адміністративній справі

04 грудня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1539/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Стенавської А.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 - у підготовче судове засідання не з`явився;

відповідач: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради - представник не з`явився;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл.. Поштова, 3, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 04 грудня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було складено 09 грудня 2019 року.

29 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про відмову у знятті ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання від 06 серпня 2019 року; 2) визнати протиправним та скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про відмову у знятті ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання від 06 серпня 2019 року; 3) зобов`язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради зняти ОСОБА_2 [ ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія: НОМЕР_2 , виданий 03 квітня 1997 року Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП: НОМЕР_3 ] з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; 4) зобов`язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради зняти ОСОБА_3 [ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, паспорт № НОМЕР_4 , виданий 10 жовтня 2016 року органом № 2110, РНОКПП: НОМЕР_5 ] з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

04 листопада 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, однак 27 листопада 2019 року до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак, 04 грудня 2019 року, до канцелярії суду надано заяву про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа -переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22 серпня 2019 року у справі № 822/199/16, від 13 лютого 2019 року № 815/1327/18.

Як встановлено з матеріалів справи, 06 серпня 2019 року позивачем подано до Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради заяви про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, того ж дня позивачу було відмовлено у зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі статті 47 Конституції України.

Таку відмову позивач вважає протиправною, такою що порушує його права як нового власника майна.

Так, зверненню позивача до відповідача із вказаною заявою передували такі події.

У межах виконавчого провадження №57244161, відкритого на виконання судового рішення щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 на будинок за адресою: АДРЕСА_3 було звернуто стягнення шляхом його реалізації на електронних торгах (назва організатора торгів: ДП "Сетам", реєстраційний номер лота:322841, дата проведення торгів: 21 вересня 2019 року).

Протоколом ДП "Сетам" №383690, ОСОБА_1 було визнано переможцем.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2019 за № 176235568 власником житлового будинку загальною площею 275.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 з 07 березня 2019 року на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна є ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Суд вважає за необхідне зазначити, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як зазначив сам позивач, як виявилось, у вже належному йому домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак припинилися правові підстави для реалізації їх права на користування будинком.

Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Відтак, судове рішення, постановлене за наслідками розгляду даної адміністративної справи не може бути підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

У разі якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Отже, фактично вимоги позивача до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради є похідними від майнових прав на будинок. Таким чином, спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 337/2535/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 826/8687/16.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, Верховний Суд України у постанові від 02 березня 2016 року у справі №6-14цс16 висловив правову позицію та зазначив, що житлові спори особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій. У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до статті 238 частини 1 пункту 1 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч.1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, у спірних правовідносинах вбачається спір про право, то дана справа підсудна місцевому загальному суду та має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до статті 7 частини 1 пункту 5 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, суд роз`яснює позивачу, що в нього є право звернутися до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись статтями 180, 183, 238, 239, 243, 256, 257 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, як таку, що не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

2. Роз`яснити позивачу, що дану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

3. Роз`яснити позивачу, що в силу вимог частини 2 статті 239 КАС України, повторне звернення до Закарпатського окружного адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

СуддяТ.В.Скраль