Справа № 640/1374/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1374/19 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осбі про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом, в якому просили:

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на користь ОСОБА_1 суму невиплаченого залишку гарантованого законом відшкодування за вкладами в неплатоспроможному банку ПАТ "КБ "Надра" у розмірі 41 049,05 грн;

- стягнути з Фонду на користь ОСОБА_1 суму майнової відповідальності у розмірі 3% річних з урахуванням індексу інфляції відповідно до розрахунку станом на день ухвалення рішення у справі;

- стягнути з Фонду на користь ОСОБА_1 суму завданих відповідачем збитків (упущеної вигоді) у розмірі 13% річних відповідно до розрахунку станом на день ухвалення рішення у справі;

- стягнути з Фонду на користь ОСОБА_1 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди;

- зобов`язати Фонд акцептувати на користь ОСОБА_1 в четверту чергу кредиторських вимог до банку ПАТ "КБ "Надра" борг у розмірі 4 259,91 грн;

- стягнути з Фонду на користь ОСОБА_2 суму невиплаченого залишку гарантованого відшкодування за вкладами в ПАТ "КБ "Надра" у розмірі 39 005,55 грн;

- стягнути з Фонду на користь ОСОБА_2 суму майнової відповідальності у розмірі 3% річних з урахуванням індексу інфляції відповідно до розрахунку станом на день ухвалення рішення у справі;

- стягнути з Фонду на користь ОСОБА_2 суму упущеної вигоди у розмірі 13% річних відповідно до розрахунку станом на день ухвалення рішення у справі,

- стягнути з Фонду на користь ОСОБА_2 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.02.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2019 позовну заяву повернуто на підставі пункту 1 частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв`язку з тим, що позивачі не усунули недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Не погодившись з таким рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу.

Позивачі в апеляційній скарзі просять скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для повернення позовної заяви були відсутні.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, залишаючи зазначений позов без руху, суд першої інстанції виходив із того, що позивачами не було сплачено судовий збір за подання позовної заяви.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції вказав про те, що зазначені недоліки позивачем усунуті не були.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновками суду першої інстанції та з цього приводу, з урахуванням предмету спору, визначеному в позовній заяві, зазначає таке.

Відповідно до частин першої-другої статті 160 КАС у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами п`ятою-дев`ятою статті 160 КАС встановлені вимоги до змісту позовної заяви, а статтею 161 КАС перелік та вимоги документів, що додаються до неї.

Відповідно до частин першої-другої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що підставою для повернення позовної заяви, яку було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статей 160-161 КАС є неусунення вказаних судом недоліків у визначений судом строк.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд встановив таке.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

В контексті вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «;Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «;Про захист прав споживачів», вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. За таких умов вкладник, звертаючись до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав за договором банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону № 1023-XII.

Таким чином, вкладник (споживач фінансових послуг), звертаючись до суду з позовом до банку (виконавця фінансових послуг) за захистом своїх порушених прав, зокрема, у зв`язку з неналежним виконанням договору банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України №1023-ХІІ.

Дія наведеної норми поширюється у тому числі на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат від шкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Велика Палата Верховного Суду у постанові 15 травня 2019 року по адміністративній справі № 817/649/16 навела свій правовий висновок про те, що дія частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Наведений правовий висновок підтримав також і Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року по справі № 826/17641/18, вказавши про те, що обов`язок позивачів сплатити судовий збір відсутній.

До позовної заяви позивачами не було долучено документа про сплату судового збору, проте зазначено, що вони звільняються від його сплати відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", якою передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду не відступала, а тому підстави для її неврахування при розгляді даної справи відсутні.

Таким чином, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору, то обов`язок долучення ними до позовної заяви документа про сплату судового збору немає, а отже висновок суду першої інстанції про невідповідність позову вимогам частини третьої статті 161 КАС є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не містила недоліків, на які посилався суд першої інстанції, а тому підстави для її повернення були відсутні.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма