Справа № 240/9692/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9692/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

04 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року (повний текст рішення складено 08.10.2019 року, м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

30.07.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому позивач просив:

- визнати протиправними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладені у листах №С-632 від 01.02.2019 та №С-33 від 08.02.2019 щодо відмови ОСОБА_1 , у здійсненні перерахунку розміру та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 04.12.2018 на підставі довідки апеляційного суду Житомирської області за №03-23/233/2018 від 18.12.2018 та у здійсненні перерахунку розміру та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2019 на підставі довідки апеляційного суду Житомирської області №03-23/31/2019 від 14.01.2019;

- зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, з розрахунку 90 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді апеляційного суду Житомирської області, визначеної у довідці апеляційного суду Житомирської області від №03-23/233/2018 від 18.12.2018, починаючи з 04.12.2018, без обмеження граничним розміром довічного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених коштів;

- зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, з розрахунку 90 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді апеляційного суду Житомирської області, визначеної у довідці апеляційного суду Житомирської області №03-23/31/2019 від 14.01.2019, починаючи з 01.01.2019, без обмеження граничним розміром довічного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 04.12.2018 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018 у справі №1-7/2018(4062/15) положення частини 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визнано таким, що не відповідає Конституції України та підлягає застосуванню у його первинній редакції. На виконання вказаного рішення та на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 01.01.2019. Однак позивач вважає, що перерахунок має бути здійснений з дати виникнення такого права, тобто з 04.12.2018.

У зв`язку з зміною з 01.01.2019 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", та на підставі відповідної довідки Апеляційного суду Житомирської області відповідач здійснив з 01.02.2019 перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання, однак позивач вважає, що має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання на цій підставі з 01.01.2019, тобто з дати виникнення такого права. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач надіслав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що заперечує проти позову, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування заперечень вказав, що на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області здійснено перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019. Також у зв`язку з підвищенням з 01.01.2019 розміру прожиткового мінімуму та на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області перераховано призначене позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.02.2019. Відповідач зазначає, що відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (далі - Порядок №3-1), перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. З урахуванням вищезазначеного, перерахунки щомісячного довічного утримання суддям у відставці проводяться з січня та лютого 2019 року. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Крім того, у п.1 відзиву на позовну заяву відповідачем викладене клопотання про заміну відповідача з Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 замінено відповідача Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Перемоги, 55, м. Житомир, Житомирська область, 10003, ) його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003, (а.с. 30-32).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладені у листах №С-632 від 01.02.2019 та №С-33 від 08.02.2019 щодо відмови ОСОБА_1 , у здійсненні перерахунку розміру та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 04.12.2018 на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області за №03-23/233/2018 від 18.12.2018 та у здійсненні перерахунку розміру та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2019 на підставі довідки Житомирського апеляційного суду №03-23/31/2019 від 14.01.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, з розрахунку 90 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді апеляційного суду Житомирської області, визначеної у довідці апеляційного суду Житомирської області від №03-23/233/2018 від 18.12.2018, починаючи з 04.12.2018, без обмеження граничним розміром довічного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, з розрахунку 90 відсотків від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді апеляційного суду Житомирської області, визначеної у довідці апеляційного суду Житомирської області №03-23/31/2019 від 14.01.2019, починаючи з 01.01.2019, без обмеження граничним розміром довічного грошового утримання, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції від 08.10.2019 року. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами ПФУ України затвердженого постановою управління ПФУ України від 25.01.2008 № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місцем у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, тобто з 01.01.2019, а не з 04.12.2018 року та з 01.02.2019, а не з 01.01.2019 як вважає позивач. Таким чином, перерахунки щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводяться з січня та лютого 2019 року. Отже, на думку відповідача, дії управління є правомірними та вмотивованими.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою суду від 27.11.2019 року призначено до апеляційного розгляду.

Керуючись приписами ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 36 років 8 місяців 11 днів працював на посаді судді Апеляційного суду Житомирської області, з 8 грудня 2015 року вийшов у відставку згідно з постановою Верховної Ради України №788-VІІІ від 12.11.2015 і наказом голови Апеляційного суду Житомирської області від 07.12.2015 №320-к. З 08.12.2015, перебуваючи на обліку у Житомирському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці, яке призначене у розмірі 90 відсотків від заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого на відповідній посаді судді при стажі роботи на посаді судді 36 років 8 місяців 11 днів без обмеження граничним розміром.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій статус суддів» визнано таким що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом».

20.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до довідки №03-23/233/2018 від 18.12.2018, виданої Апеляційним судом Житомирської області (а.с. 9-10). Однак, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проведено позивачу з 01.01.2019, а не з 04.12.2018, про що свідчить лист Житомирського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.02.2019 №С-632 (а.с. 11-12).

У вказаному листі відповідач посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (зі змінами) встановлено, що мінімальна заробітна плата набрання чинності цим законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. Крім того, зазначено, що перерахунок проводиться з 1 числа місяця, за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді (пункт 4 розділу 11 наступного Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1.

У зв`язку з зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадовою, із збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019, позивач знову звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання до відповідача на підставі довідки від 14.01.2019 №03-23/31/2019, виданою Житомирським апеляційним судом (а.с. 13-14).

Проте, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу проведено з 01.02.2019, а не з 01.01.2019, про що свідчить лист Житомирського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.02.2019 №С-33 з посиланням на пункт 4 розділу 11 наступного Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (а.с. 15).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищевказаних довідок Апеляційного суду Житомирської області та Житомирського апеляційного суду, не з дати виникнення такого права, а з наступного місяця, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 04.12.2018 на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2018 №03-23/233/18 та з 01.01.2019 на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 14.01.2019 №03-23/31/2019 без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини шостої статті 47 та пункту 8 частини четвертої статті 48 Закону № 2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Конституційний Суд України у своєму рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

За змістом ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ (в редакції від 02.06.2016), який набрав чинності 30.09.2016 (далі - Закон №1402-VІІІ), визначено, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VІІІ встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст.529; 2015 р., №№18-20, ст.132, із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону №1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Колегія суддів також враховує, що рішенням Конституційного Суду України №11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Між тим, абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762,00 грн.

Слід погодитись, що відповідно до вищезазначеного рішення Конституційного суду України зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 та саме з цієї дати у суддів у відставці виникає право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону №1402-VІІІ.

Окрім того, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921,00 грн, отже саме з цієї дати у суддів у відставці виникає право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону №1402-VІІІ.

Доводи викладені відповідачем щодо необхідності застосування пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів №3-1 є помилковими та, як наслідок, помилкове визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання, з огляду на таке.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Таким чином, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку, не є тотожною даті, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до відповідача про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання саме з 04.12.2018 та з 01.01.2019 відповідно.

Аналізуючи викладене вище та враховуючи, що Рішення Конституційного Суду України №11-р/2018 набрало чинності 04.12.2018 суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області в частині не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 вчинені з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України та не відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Необхідно також зазначити, що відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921,00 гривня, що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів погоджується, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, у зв`язку з чим, слід зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 04.12.2018 на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2018 №03-23/233/18 та з 01.01.2019 на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 14.01.2019 №03-23/31/2019 без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS V. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Крім того, в рішенні від 03.06.2014р. у справі "Великода проти України" Європейський суд з прав людини зазначив про те, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акта, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. Зменшення розміру пенсії могло бути обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася Україна.

Згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці.

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами ст.90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем в порушення ч. 2 ст. 77 КАС не доведено правомірність своїх дій при здійсненні перерахунку розміру та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, відтак, встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 грудня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.