Справа № 340/1695/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/1695/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання Лащенко Р.В., за участю представника позивача Кириленко Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу

Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року в адміністративній справі №340/1695/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Момонт Г.М.)

за позовом Приватного підприємства "Надніпрянське"

до Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Надніпрянське" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2019 р., яким до Приватного підприємства Надніпрянське застосовано штраф у розмірі 533 034,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням визначено штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст.201 Податкового кодексу України. Так, ПП Надніпрянське за наслідками проведення господарських операцій з ПП Агро Євро Партнер в рамках укладеного договору поставки №08011907 від 08.04.2019 р. (реалізація шроту соняшникового універсального гранульованого) складено податкові накладні №17 від 30.04.2019 р., а також направлено їх 14.05.2019 р. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте підставами для неприйняття цих податкових накладних вказано про виявлені помилки: Документ не може бути прийнятий накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Разом з тим, згідно з витягом з ЄРПН, сформованим на запит №3, станом на 14.05.2019 р. ліміт коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість становив 27022523,19 грн., тобто був достатнім для реєстрації податкових накладних. При цьому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2019 р. у справі №757/21469/19-к скасовано арешт, накладений ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/20254/19-к від 24.04.2019 р., у кримінальному провадженні №0000081 на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ПП Надніпрянське, на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 11 червня 2019 року, винесене Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області, яким до Приватного підприємства Надніпрянське застосовано штраф у розмірі 533034,64 грн. Стягнуто на користь Приватного підприємства Надніпрянське понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 7995,52 грн. (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 52 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначалося, що за результатами камеральної перевірки контролюючим органом встановлено порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки ПП Надніпрянське податкові накладні виписані у квітні 2019 року на суму податку на додану вартість 2665173,20 грн. зареєстровані з порушенням терміну реєстрації 15 днів, у зв`язку з чим винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2019 р.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу. Також представником позивача було подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 11.06.2019р. посадовою особою ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку платника ПДВ ПП Надніпрянське з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН за квітень 2019 року, за результатами якої складено акт №001274/11-28-53-05/42546015 від 11.06.2019р., яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст.201 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2019р., яким до ПП Надніпрянське застосовано штраф у розмірі 533034,64грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.1201.1 ст.1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Водночас статтею 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Із системного аналізу зазначених норм судом встановлено, що застосування до платника податків штрафу передбаченого ст.1201 Податкового кодексу України можливе лише за наявності вини в несвоєчасній реєстрації податкових накладних.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 р. у справі №815/2745/17 (провадження №К/9901/246/17), від 26.11.2018р. у справі №804/7106/16 (провадження №К/9901/35665/18), від 05.07.2019 р. у справі №628/1158/14-а (провадження №К/9901/34276/18, №К/9901/34271/18, №К/9901/34273/18).

Як слідує з матеріалів справи, за договором поставки №08041907 від 08.04.2019 р. ПП Надніпрянське виписано на покупця ПП Агро Євро Партнер податкові накладні №17 від 30.04.2019 р. на суму 6729240,00 грн., у тому числі ПДВ 1121540,00грн. та №18 від 30.04.2019 р. на суму 9261799,20 грн., у тому числі ПДВ 1543633,20грн.

З витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ №3 на запит від 14.05.2019 р. №3 встановлено, що сума податку на яку ПП Надніпрянське має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних становить 27022523,19 грн.

Відповідно до квитанцій від 14.05.2019 р. податкові накладні №17 від 30.04.2019 р. та №18 від 30.04.2019 р. не прийнято ДФС, оскільки накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2019 р. у справі №757/21469/19-к задоволено клопотання адвоката Гаврилюка М.В., яка діє в інтересах ПП Надніпрянське, про скасування арешту майна, скасовано арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/20245/19-к від 24.04.2019 р., у кримінальному провадженні №0000081, на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по: ПП Надніпрянське, на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після винесення зазначеної ухвали ПП Надніпрянське направлялися податкові накладні №17 від 30.04.2019 р. та №18 від 30.04.2019 р. для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте квитанціями від 29.05.2019 р. та від 30.05.2019 р. повідомлено про не прийняття документів до реєстрації з тих же підстав.

Відповідно до квитанцій від 31.05.2019 р. № та від 31.05.2019 р. № ДФС зареєстровано податкові накладні №17, №18 від 30.04.2019 р.

Отже, підставою, яка зумовила не прийняття податкових накладних №17, №18 від 30.04.2019 р. став арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/20245/19-к від 24.04.2019 р., тобто такі обставини виникли до виписки позивачем податкових накладних №17, №18 від 30.04.2019 р. і припинилися 31.05.2019 р., коли ПП Надніпрянське і було здійснено реєстрацію зазначених накладних.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що неможливість реєстрації податкових накладних №17, №18 від 30.04.2019 р. зумовлена причинами незалежними від позивача як платника податків, який своєчасно вживав заходів для виконання своїх податкових обов`язків із реєстрації податкових накладних, а також для усунення причин, що спричинили неможливість реєстрації податкових накладних, а тому вина ПП Надніпрянське у порушенні строків реєстрації податкових накладних №17, №18 від 30.04.2019 р. відсутня, що є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.06.2019 р.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 15.11.2019 року, в якому визначено розмір адвокатського гонорару у сумі 6000,00грн., а саме:

- ознайомлення з рішенням суду першої інстанції та його аналіз 1000,00грн.;

- ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги та їх аналіз 500,00грн.;

- складення відзиву на апеляційну скаргу 500,00грн.;

- участь в судовому розгляді справи у суді апеляційної інстанції 4000,00грн.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Вирішуючи питання про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області на користь Приватного підприємства "Надніпрянське" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00грн., що є співмірним та з урахуванням наданих доказів.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року в адміністративній справі №340/1695/19 за позовом Приватного підприємства "Надніпрянське" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового-рішення залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року в адміністративній справі №340/1695/19 - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55). на користь Приватного підприємства Надніпрянське (, м. Світловодськ смт. Власівка Кіровоградської області, вул. Східна, 3, кв.20) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00грн. (чотири тисячі грн. 0 коп.).

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 04.12.2019 року, в повному обсязі постанова складена 09.12.2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва