Справа № 520/9747/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мар`єнко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 р. Справа № 520/9747/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОНАС ТРЕЙД" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/9747/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОНАС ТРЕЙД"

до Державної фіскальної служби України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖОНАС ТРЕЙД" (надалі за текстом ТОВ "ДЖОНАС ТРЕЙД", позивач) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про зобов`язання зареєструвати податкові накладні від 2.05.2019 № 1, від 6.05.2019 р. №4, від 6.05.2019 № 5, від 7.05.2019 № 6, від 7.05.2019 № 7, від 08.05.2019 № 9, від 10.05.2019 №10, від 10.05.2019 № 11, від 13.05.2019 № 12, від 13.05.2019 №13, від 14.05.2019 №14 від 5.05.2019 № 16, від 21.05.2019 №21, від 22.05.2019 №22, від 23.05.2019 №23, від 23.05.2019 № 24, від 24.05.2019 № 25, від 27.05.2019 № 26, від 28.05.2019 № 27, від 29.05.2019 № 28, від І 5.2019 № 30, від 30.05.2019 № 31, від 31.05.2019 № 33, від 31.05.2019 № 32 в Єдиному держаному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 статті 169 КАС України, у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати дану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом, 18.09.2019 позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив: зобов`язати зареєструвати податкові накладні від 2.05.2019 № 1, від 6.05.2019 р. №4, від 6.05.2019 № 5, від 7.05.2019 № 6, від 7.05.2019 № 7, від 08.05.2019 № 9, від 10.05.2019 №10, від 10.05.2019 № 11, від 13.05.2019 № 12, від 13.05.2019 №13, від 14.05.2019 №14 від 5.05.2019 № 16, від 21.05.2019 №21, від 22.05.2019 №22, від 23.05.2019 №23, від 23.05.2019 № 24, від 24.05.2019 № 25, від 27.05.2019 № 26, від 28.05.2019 № 27, від 29.05.2019 № 28, від І 5.2019 № 30, від 30.05.2019 № 31, від 31.05.2019 № 33, від 31.05.2019 № 32 в Єдиному держаному реєстрі податкових накладних.

Дослідивши вказану позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам п. 3, 4 ч. 5 ст. 160, 161 КАС України.

За наведених обставин, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 позовну заяву ТОВ "ДЖОНАС ТРЕЙД" було залишено без руху та надано позивачу строк, протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання оригіналу платіжного документа, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі, а також приведення у відповідність позовної заяви вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, враховуючи положення ст. 245 КАС України.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуті недоліки, визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а тому така позовна заява підлягає поверненню відповідно до п.1 ч. 4 статті 169 КАС України.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення (ухвали) суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленими статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, в ухвалі від 23.09.2019 про залишення позову без руху, суд першої інстанції зазначає, що підставою для виникнення спірних правовідносин та звернення з даним позовом зобов`язального характеру до ДФС України фактично є рішення ГУ ДФС у Харківській області про відмову у реєстрації податкових накладних. Отже, задля належного захисту своїх прав позивач вправі подати до суду позовну заяву до двох відповідачів: ГУ ДФС у Харківській області з вимогами про скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та до ДФС України з вимогами зобов`язального характеру

Проте, вказані обставини не можуть встановлюватись судом на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. Суд першої інстанції вдався до встановлення фактичних обставин справи, які підлягають дослідженню під час судового розгляду справи, з врахуванням доводів та доказів, отриманих від відповідача, що є неможливим та недопустимим на стадії прийняття адміністративного позову до провадження.

Також, колегія суддів зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права звернення до суду, більше того, позивач не позбавлений права звертатись до суду з такими позовними вимогами, які вважає за потрібне, з такими вимогами, за якими вважає, що його права будуть захищені.

Згідно ч.1 ст. 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст. 48 КАС України встановлено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції повинен був враховував, що позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, змінити позовні вимоги та за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Крім того, колегія суддів також зауважує, що відповідно до п.1 частини другої статті 173 КАС України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, а тому у разі необхідності після відкриття провадження у справі та під час підготовчого судового засідання суд має право відповідно до ч. 3 ст. 180 КАС України заслухати уточнення позовних вимог.

Також, спірним питанням є правомірність визначення судом першої інстанції суми судового збору, яку повинен сплатити позивач за подання позову.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ТОВ "ДЖОНАС ТРЕЙД" від сплати судового збору в силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнено, тобто є платником судового збору .

Позивачем заявлено вимоги про зобов`язання зареєструвати податкові накладні (у кількості 24 шт.). При цьому ТОВ "ДЖОНАС ТРЕЙД" за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн., як за одну позовну вимогу немайнового характеру. Жодних вимог про визнання протиправними та скасування рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних позивачем заявлено не було.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи заявлену одну вимогу немайнового характеру, позивачем правомірно було сплачено ставку судового збору у розмір 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, не зважаючи на вищезазначені обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що загальна сума судового збору за подання позову про зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні складає 46104 грн. (24 вимоги немайнового характеру)

Одночасно, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на іншу справу, що знаходиться в провадженні Харківського окружного адміністративного суду, в якій предметом позову є декілька рішень суб`єкта владних повноважень та за які позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн., оскільки ця обставина не має в силу закону преюдиційного значення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖОНАС ТРЕЙД" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2019 по справі № 520/9747/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко