Справа № 580/3128/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року справа № 580/3128/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого - судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до комунального підприємства "Теплогазрембудсервіс" Золотоніської міської ради про стягнення заборгованості,

встановив:

04 жовтня 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області з позовною заявою до комунального підприємства "Теплогазрембудсервіс" Золотоніської міської ради, в якій просить стягнути з комунального підприємства "Теплогазрембудсервіс" Золотоніської міської ради на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 7620,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення вимог Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не сплатив вищевказану заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно за списком №2. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З даних Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців суд встановив, що відповідач зареєстрований юридичною особою з 14.08.2006 (), є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У відповідача працював громадянин, який отримав право виходу на пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.01.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) ОСОБА_1 , пенсія якому присуджена відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.05.2018, яке набрало законної сили відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 у справі № 823/1691/18.

Позивач надіслав відповідачу розрахунки фактичних витрат за вересень 2018 року - вересень 2019 року на виплату та доставку пільгових пенсій його колишнім працівникам, призначених згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б-з" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII), за списком №2 у розмірі 7620,93 грн.

Суд врахував, що відповідно до пунктів "б-з" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугою років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Абз.4 підп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно з п.6.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року (далі - Інструкція №21-1), для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу наведених положень нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пунктів "б-з" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII, особам, які були зайняті на роботах за списком №2, повинні відшкодовуватись підприємствами та організаціями, на яких такі особи працювали.

Відповідач, як юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку їм пільгових пенсій.

Порядок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пільгових пенсій передбачений Інструкцією №21-1.

Згідно з п.6.4 зазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

На виконання зазначеної норми Інструкції №21-1 вищевказані повідомлення-розрахунки щодо пільгових пенсійних виплат за вересень 2018 року - вересень 2019 року були направлені відповідачу за його адресою. Факт їх отримання та інформацію про вказаних у них фізичних осіб, яким призначено пенсію на пільгових умовах, відповідач не заперечує. Доказів оскарження цих розрахунків щодо здійснених позивачем витрат суду відповідач суду не надав.

Пунктом 6.8. Інструкції №21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач належним чином не виконав свій обов`язок щодо відшкодування позивачу фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій своїм колишнім працівникам, внаслідок чого має заборгованість з відшкодування вказаних пенсій, за вересень 2018 року - вересень 2019 року на суму 7620,93 грн.

Статтею 64 Закону №1058-IV передбачено право територіальних органів Пенсійного фонду стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Підпунктом 9 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, передбачено, що управління Фонду здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Зважаючи на відсутність доказів сплати відповідачем вказаної вище заборгованості, як і доказів оскарження згаданих вище отриманих ним розрахунків від позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення позивачем вказаних витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства "Теплогазрембудсервіс" Золотоніської міської ради (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Баха, 29, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) заборгованість з покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вересень 2018 року - вересень 2019 року в сумі 7620 (сім тисяч шістсот двадцять) грн 93 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Рішення у повному обсязі складене 09.12.2019.

Суддя В.П. Тимошенко