Справа № 813/3258/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2019 року

Київ

справа №813/3258/16

адміністративне провадження №К/9901/15819/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 813/3258/16

за позовом ОСОБА_1

до Керівника апарату Стрийського міськрайонного суду Львівської області Лико Інни Вадимівни, Стрийського міськрайонного суду Львівській області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області,

про визнання наказу про звільнення неправомірним, поновлення на роботі, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року (головуючий-суддя Сакалош В.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року (прийняту в складі: головуючий-суддя Шавель Р.М., судді Кузьмич С.М., Костів М.В.)

ВСТАНОВИВ :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 28 вересня 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Керівника апарату Стрийського міськрайонного суду Львівської області Лико Інни Вадимівни, Стрийського міськрайонного суду Львівській області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

- визнати неправомірним та скасувати наказ № 141/к від 21.09.2016р. про її звільнення;

- поновити її на посаді помічника судді Стрийського міськрайонного суду Львівської обл.;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській обл. на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім цього, позивач у поданій 12 січня 2016 року до суду першої інстанції заяві вважає, що її переведення до патронатної служби є протиправним та просить суд вийти за межі позовних вимог і зобов`язати Стрийський міськрайонний суд Львівської області виконати обов`язок по працевлаштуванню ОСОБА_1 , поновити на рівнозначні посаді.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що її звільнення є неправомірним з тих підстав, що після закінчення строку дії трудового договору позивач продовжувала працювати і жодна із сторін не заявила про припинення дії трудового договору. Відповідачі вважають, що кінцевою датою строкового договору є день виведення судді зі штату суду. На переконання позивача, такі висновки відповідачів побудовані на неправильному трактуванні основного закону та перекручуванні його.

Окрім цього, відповідно до частини 4 статті 92 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (надалі по тексту - Закон №889) на працівників патронатної служби поширювалась дія законодавства про працю, крім статей 39-1,41-43-1, 49-2 Кодексів законів про працю України (надалі по тексту - КЗпП України).

На період попередження зазначеної категорії працівників (до спливу двохмісячного строку (60 календарних днів від дати ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов праці або меншого строку, якщо помічник погодиться на нові умови раніше та подав відповідну заяву) оплата їх праці, пільги, гарантії, компенсації, які вони мали і зв`язку з наявністю статусу державного службовця, повинні бути за ними збережені відповідно до законодавства, що діяло до 01 травня 2016 року.

Отже, до 01 вересня 2016 року за ОСОБА_1 , зберігалися гарантії передбачені трудовим законодавством відповідно до законодавства, що діяло до 01 травня 2016 року в тому числі статей 39-1,41-43-1, 49-2 КЗпП України. Так, як повноваження судді ОСОБА_2. закінчилися ІНФОРМАЦІЯ_2, а перехід помічника судді ОСОБА_2. - ОСОБА_1 здійснено з 01 вересня 2016 року, тому таке переведення позивача здійснено всупереч вимогам Закону №889, тобто протиправно.

Крім того позивач стверджує, що сама виховує дитину і є одинокою матір`ю, тому при звільненні позивача на її переконання мали бути враховані вимоги ст.184 КЗпП України обов`язкового працевлаштування.

Короткий зміст рішень суду І інстанції

2. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач на час виникнення спірних правовідносин була працівником патронатної служби, а її переведення до патронатної служби проведено із дотриманням вимог закону.

Окрім цього, настання обумовленого факту (припинення трудових відносин зі суддею) є підставою для припинення трудового договору з помічником судді - позивачем у зв`язку з закінченням строку трудового договору.

Суд першої інстанції встановив, що жоден із суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області не звертався до керівника апарату з проханням або вимогою про прикріплення ОСОБА_1 , як додаткового помічника, як і не зверталася з такими заявами і сама позивач. Таким чином, у відповідача не було підстав вирішувати питання щодо призначення позивача другим помічником іншого судді.

Також, станом на день звільнення позивача (21 вересня 2016 року) у Стрийському міськрайонному суді Львівської області була наявна одна вакантна посада - секретаря судового засідання (на час відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує індивідуального догляду матері, і яка закінчується 04 жовтня 2016 року). Однак, на цю посаду згідно чинного законодавства особа може претендувати лише на підставі конкурсу, який у зв`язку з виходом на роботу основного працівника оголошено не було.

Окрім цього, згідно досліджених під час розгляду справи доказів суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не утримує сина виключно сама і не відноситься до категорії одиноких матерів, а тому у відповідачів не виникало зобов`язань по її працевлаштуванню як одинокої матері.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року в адміністративній справі № 813/3258/16 залишено без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Залишаючи без змін постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що прийняття та звільнення помічника судді з займаної посади має свою специфіку, а саме: судді самостійно здійснюють добір помічників; помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді; помічник судді підлягає звільненню з займаної посади в разі припинення повноважень судді, за яким він був закріплений.

Припинення трудових відносин зі суддею ОСОБА_2 шляхом відрахування його зі штату суду було здійснено 21 вересня 2016 року. Настання вказаного факту (припинення трудових відносин зі суддею) є підставою для припинення трудового договору з помічником судді, тобто, позивачем, у зв`язку з закінченням строку трудового договору.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що чинне законодавство не передбачає строку, протягом якого має бути звільнений помічник судді, повноваження якого закінчились, і наділяє роботодавця свободою розсуду; не вимагає після прийняття постанови про звільнення судді з посади автоматичного, в той самий день виведення судді зі штату, звільнення з посади його помічника. Це обумовлено насамперед тим, що після юридичного припинення повноважень судді на підставі законодавчого акту, трудові відносини між суддею та судом автоматично не припиняються і продовжуються.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. У липні 2016 року позивач подала касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, яка 05 лютого 2018 року була передана на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

4.1. У касаційній скарзі позивач просить:

- скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року;

- справу направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

5. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

5.1. Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень у даній справі.

5.2. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник, крім іншого, наголошує, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що настання обумовленого факту (припинення трудових відносин із суддею) є підставою для припинення трудового договору з помічником судді - ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням трудового договору.

Припинення повноважень судді ОСОБА_2 , що є підставою для припинення трудового договору з помічником судді - позивачем ОСОБА_1 , відбулося з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п`яти років. Тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2.

У зв`язку з цим позивач вважає, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме, частина 4 статті 113 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Окрім цього, позивач наголошує, що після закінчення строкового трудового договору (12 червня 2017 року) вона надалі продовжувала працювати, а відтак в силу статті 391 КЗпП України строковий трудовий договір набув статус безстрокового, тому підстав для звільнення позивачки за частиною 2 статті 36 КЗпП України у відповідача не було.

5.3. Крім того, позивач вважає, що судами порушено норми Закону України «Про державну службу», оскільки, наказ про зміну умов праці (переведення до патронатної служби) підписано керівником апарату суду, а не керівником державної служби, як це вимагає Закон України «Про державну службу».

Позивач не погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що нею не доведено факт виховання дитини без участі батька цієї дитини, оскільки, вона надала достатньо доказів для підтвердження цього факту.

Крім того, позивач наголошує на процесуальних порушеннях допущених судом апеляційної інстанції від початку розгляду апеляційної скарги. Зокрема, позивач вважає, що розподіл даної справи між суддями апеляційної інстанції відбувся з порушенням засад використання автоматизованої системи документообігу у Львівському апеляційному адміністративному суді та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

6. Позиція інших учасників справи.

Відповідач - Стрийський міськрайонний суд Львівської області надав заперечення на касаційну скаргу в яких зазначив, що рішення судів попередніх інстанцій винесені з дотриманням норм матеріального та процесуального права та просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у відзиві зазначив, що позивачем не заперечувався факт укладання між нею та відповідачем строкового трудового договору. Тобто, укладаючи такий договір позивач погодилась на його вимоги, зокрема, і що стосується перебування на посаді помічника судді на час виконання останнім своїх повноважень.

Крім того, цей відповідач звертає увагу, що чинне законодавство не передбачає строку, протягом якого має бути звільнений помічник судді, повноваження якого припинились і наділяє роботодавця свободою розсуду і не вимагає після прийняття постанови про звільнення судді з посади, автоматичного в той самий день виведення судді зі штату і звільнення з посади його помічника.

Відповідач зазначив про необґрунтованість та безпідставність посилань позивачки на те, що її переведи до патронатної служби протиправно.

30 червня 2016 року ОСОБА_1 попереджена про зміни в організації праці та істотних умов праці на підставі частини 3 статті 3 Закону України «Про державну службу», статті 32 КЗпП України про що свідчить власноруч проставлений позивачкою підпис на наказі.

Відповідач також не погоджується з доводами позивачки про те, що в неї є статус одинокої матері, оскільки ці доводи безпідставні, надумані та спростовуються положеннями законодавства та судовою практикою. В суду не було підтвердження, що особа, яка записана в свідоцтві батьком дитини не бере участь в його утриманні.

6.1. Відповідач - Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області надало заперечення на касаційну скаргу в яких зазначило, що доводи касатора про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права щодо часу припинення трудових відносин позивача з Стрийським міськрайонним судом Львівської області та часу закінчення строкового трудового договору є безпідставними. Настання обумовленого факту (припинення трудових відносин із суддею) є підставою для припинення трудового договору з позивачем у зв`язку з закінченням строку.

Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області категорично заперечує та вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами той факт, що вона дійсно має статус одинокої матері.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 12 травня 2015 року до 21 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Стрийським міськрайонним судом Львівської області.

Наказом № 43/к від 12 травня 2015 року вона була призначена на посаду помічника судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_2 на час виконання суддею повноважень судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області; цим же наказом позивачу присвоєно 11 ранг п`ятої категорії посад державного службовця.

Підставою для винесення вищевказаного наказу слугували подання судді ОСОБА_2 . від 08 травня 2015 року та заява позивача від 12 травня 2015 року.

30 червня 2016 року позивач була попереджена про зміни в організації праці та істотних умов праці на підставі ч.3 ст.3 Закону України «Про державну службу», ст.32 КЗпП України.

Крім того, ОСОБА_1 подала керівнику апарату заяву від 30 червня 2016 року про згоду із зміною істотних умов праці.

Постановою Верховної Ради України № 1513 від 08 вересня 2016 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_2. звільнений у зв`язку з неможливістю виконувати свої повноваження за станом здоров`я.

Наказом голови Стрийського міськрайоного суду Львівської обл. №140/к від 21 вересня 2016 року суддю ОСОБА_2 . відраховано зі штату суду.

21 вересня 2016 року Стрийським міськрайонним судом Львівської обл. видано наказ № 141/к, яким відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36, статей 47, 116 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про відпустки» звільнено ОСОБА_1 із займаної посади помічника судді з 21 вересня 2016 року в зв`язку з закінченням строку трудового договору.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з такого.

9. Частиною першою ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

10. У відповідності до положень частини 1 статті 92 Закону України «Про державну службу» до посад патронатної служби належать посади помічників суддів.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII), відповідно до преамбули якого він визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Закон № 889-VIII регулює відносини, що виникають у зв`язку зі вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Відповідно до пункту 18 частини третьої статті 3 Закону № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб.

Згідно з частиною першою статті 92 Закону № 889-VIII до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 92 Закону № 889-VIII працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що з 01 травня 2016 року працівники патронатної служби перестали відноситися й не відносяться дотепер до категорії державних службовців, а посада помічника судді не відноситься до посад державної служби та є патронатною службою (аналогічна позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду 02 жовтня 2019 року в справі № 815/1594/17).

12. На виконання вимог статті 32 КЗпП України позивач 30 червня 2016 року була попереджена про зміну істотних умов праці у зв`язку із набранням чинності Законом № 889-VIII.

З урахування наведеного, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач на час виникнення спірних правовідносин була працівником патронатної служби.

З 01 травня 2016 року посада помічника судді, на якій перебувала позивач, є посадою патронатної служби, а її переведення до патронатної служби відбулося без жодних порушень закону.

13. Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що прийняття та звільнення помічника судді з займаної посади має свою специфіку, а саме: судді самостійно здійснюють добір помічників; помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді; помічник судді підлягає звільненню з займаної посади в разі припинення повноважень судді, за яким він був закріплений.

Відрахування судді ОСОБА_2 зі штату суду було здійснено 21 вересня 2016 року, це слугувало підставою для припинення трудового договору з помічником судді, тобто, позивачем, у зв`язку з закінченням строку трудового договору.

Суд зазначає, що після юридичного припинення повноважень судді на підставі законодавчого акту, трудові відносини між суддею та судом автоматично не припиняються та продовжуються.

14. В частині доводів скаржника щодо дати звільнення судді - ІНФОРМАЦІЯ_2 (день досягнення суддею ОСОБА_2 65-річного віку), Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 122 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді, а не з дня досягнення 65-річного віку.

Враховуючи, що постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_2., помічником якого була позивач, звільнений із займаної посади, то з цієї дати виникли підстави для звільнення позивача із займаної нею посади.

Отже, посилання скаржника на неправильне застосування судами норми матеріального права, а саме, частина 4 статті 113 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не знайшло свого підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до п.17 Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затверджене рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011р., у випадку тривалої відсутності судді (тривале відрядження, відсторонення судді від посади, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною тощо), а також у період з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя до моменту поновлення цих повноважень або звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді може тимчасово виконувати обов`язки помічника іншого судді, про що на підставі особистої заяви помічника судді та подання відповідного судді видається наказ керівника апарату суду.

З огляду на припинення повноважень судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_2 у зв`язку зі звільненням, ці повноваження не може бути поновлено, а тому й відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин пункту 17 вказаного Положення.

15. Посилання касатора на порушення її прав визначених частиною 3 статті 184 КЗпП України не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних рішень та не приймаються Судом до уваги.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що факт виховання дитини і утримання матір`ю самостійно, про що стверджує позивач, не підтверджено жодними доказами по справі. Покликання позивача на довідку з місця проживання, в якому відсутня реєстрація батька дитини, на довідку з дошкільного навчального закладу, не підтверджують статус позивача як одинокої матері.

Судом першої інстанції встановлено, що під час прийняття на роботу позивач надала свідоцтво про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому вказано, що батько дитини є ОСОБА_8 .

Крім того, батько дитини ОСОБА_8 упродовж судового розгляду справи надав письмові пояснення, в яких підтвердив факт участі у вихованні сина, сплату аліментів на утримання дитини

Отже, судами попередніх інстанції достеменно встановлено, що ОСОБА_1 не утримує сина виключно сама, а тому не відноситься до категорії одиноких матерів.

16. Крім того, Суд не приймає до уваги посилання скаржниці на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, що розподіл даної справи між суддями апеляційної інстанції відбувся з порушенням засад використання автоматизованої системи документообігу у Львівському апеляційному адміністративному суді та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, з огляду на таке.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року було відмовлено у задоволенні заяви Хромець О.І., діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1 про відвід головуючого Шавеля Р.М. та суддів Костіва М.В., Кузьмича С.М.

Заява про відвід була мотивована тим, що автоматизований розподіл розглядуваної справи відбувся із порушенням Засад використання автоматизованої системи документообігу у Львівському апеляційному адміністративному суді, затверджена рішенням зборів суду № 1/1 від 21.03.2016р. (із змінами і доповненнями) та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затв. рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р. (із змінами і доповненнями).

Представник позивача вважала, що є всі підстави стверджувати про порушення порядку визначення колегії суддів для розгляду цієї справи.

Суд Львівський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 07 червня 2017 року відмовляючи в задоволенні заяви про відвід колегії суддів у цій справі дійшов до висновку про безпідставність доводів представника позивача про допущені порушення порядку визначення колегії суддів для розгляду цієї справи та недотримання вимог закону під час автоматизованого розподілу справи.

Суд апеляційної інстанції в окремому процесуальному рішенні надав повну та обґрунтовану оцінку доводам щодо порушення процесуального права на які посилається позивачка в касаційній скарзі.

17. Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

18. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року в цій справі залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова