Справа № 620/3201/19
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Чернігів Справа № 620/3201/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Федорок К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Мошко М.М., представника відповідача Ігнатюк А.А., третьої особи Буяльського А.В . , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ігнатюк Анастасії Андріївни від 15.10.2019 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у виконавчому провадженні № 59396038.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що у державного виконавця були відсутні будь-які підстави для винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки на виконання рішення суду 15.08.2019 зустріч батька з дитиною відбулась, судовим рішенням її не зобов`язано бути присутньою під час таких зустрічей, перебіг зустрічей та участь батька у вихованні дитини узгоджується батьком з дитиною. Вказує, що твердження державного виконавця, що побачення батька з дитиною відбулося поза межами визначеного державним виконавцем місця та меншої тривалості, не відповідає дійсності, оскільки проводити зустріч на вулиці захотіла дитина, зустріч була припинена за бажанням дитини.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням суду. Вказує, що згідно акту державного виконавця від 15.08.2019 встановлено, що під час перевірки виконання рішення суду боржником зустріч стягувача з дитиною відбулась не у визначеному постановою ВП № 59396038 від 14.08.2019 місці, а тривалість такої зустрічі в дійсності не відповідає часу, визначеному судовим рішенням.

Третьою особою було надано суду пояснення щодо позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що причиною невиконання рішення суду були активні дії боржника, пов`язані з примушенням дитини вийти за межі квартири та подальша протиправна бездіяльність боржника, що виразилась у відмові забезпечити побачення шляхом надання придатного для зустрічі приміщення та запрошення до нього батька разом з дитиною для спілкування. Вказує, що постанова державного виконавця про визначення місця зустрічі стягувача з дитиною від 14.08.2019 є чинною та не оскаржувалась боржником.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 27.11.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання третьої особи про допит його в якості свідка; ухвалою суду від 27.11.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідка малолітньої ОСОБА_4 ; ухвалою суду від 28.11.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, третьої особи, заслухавши показання свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2016, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17.10.2016, у справі № 751/3103/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа - орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання незаконними дій, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини позов ОСОБА_3 задоволено частково, зокрема, визначено способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною щотижня у четвер та суботу з 15.00 год. до 17.00 год., за умови задовільного стану здоров`я дитини, повідомлення матері дитини про її місце перебування, повернення дитини за місцем проживання матері у визначений час, з дотриманням розкладу навчання, відвідувань гуртків, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку.

10.11.2016 Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист у вищевказаній частині судового рішення у справі № 751/3103/16-ц.

20.06.2019 заявник звернувся до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з заявою про примусове виконання рішення, на підставі якої старшим державним виконавцем Ігнотюк А.А. винесено постанову від 24.06.2019 про відкриття виконавчого провадження № 59396038.

26.06.2019 начальником Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про утворення виконавчої групи по виконавчому провадженню № 59396038.

03.07.2019 старшим державним виконавцем Ігнатюк А.А. винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною 06.07.2019 у встановлений судовим рішенням час з 15:00до 17:00 за адресою АДРЕСА_6.

Постановою начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 10.07.2019 внесено зміни до складу виконавчої групи.

Постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Рогової О.Д. від 10.07.2019 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 Новозаводським районним судом м. Чернігова, закінчено згідно пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа, акта державного виконавця від 06.07.2019, заяви стягувача про закінчення виконавчого провадження від 08.07.2019.

02.08.2019 заявник звернувся до державного виконавця Рогової О.Д. з заявою про відновлення виконавчого провадження у в зв`язку із перешкоджанням побаченням стягувача з дитиною.

05.08.2019 постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Рогової О.Д. відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 Новозаводським районним судом м. Чернігова.

На підставі заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 06.08.2019, та клопотання ОСОБА_3 від 06.08.2019 про визначення місця побачення стягувача з дитиною 14.08.2019 державним виконавцем Роговою О.Д. винесено постанову про визначення місця зустрічі стягувача з дитиною 15.08.2019 у встановлений судовим рішенням час з 15.00 до 17.00 за адресою фактичного місця проживання дитини: АДРЕСА_1 .

Згідно акту державного виконавця від 15.08.2019 при виході за адресою АДРЕСА_1 встановлено: ОСОБА_1 випустила з квартири дитину ОСОБА_4 на побачення із батьком. Дитина хоче бачитись із батьком на вулиці, а не в під`їзді чи квартирі. ОСОБА_1 впускати ОСОБА_3 до квартири не відмовляється, але Дарія не хоче в квартирі побачення з батьком, вона хоче на вулицю. О 15:25 дитина разом із батьком ОСОБА_3 спілкувалася на вулиці. О 15:57 дитина відмовилася від продовження зустрічі. Виконавчі дії закінчено. Стягувач повідомляє, що вважає рішення суду не виконано, так як його в квартиру не впустили за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.09.2019 у справі № 751/6061/19, зокрема, зобов`язано державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Рогову Олександру Дмитрівну винести постанову за результатами здійснення перевірки виконання боржником рішення суду 15.08.2019 року відповідно до статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі того, що побачення батька з дитиною відбувалося поза межами визначеного державним виконавцем місцем, а саме квартири АДРЕСА_3 , а тривалість даної зустрічі становила 57 хвилин замість визначеного рішенням суду часу з 15:00 до 17:00, старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ігнатюк А.А. 15.10.2019 було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 1700 грн.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною передбачений статтею 64-1 Закону, відповідно частини першої якої виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Частинами другою та третьою статті 64-1 Закону передбачено, що державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно частини п`ятої статті 64-1 Закону у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною першою статті 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу положення зазначеної вище статті 75 Закону вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Тобто, даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Викладене, на переконання суду, свідчить про те, що державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин.

При цьому, поважними в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися лише об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Згідно з приписами частин другої та третьої статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відтак, забезпечення виконання малолітньою особою певних дій, вчинення яких є обов`язковим за законодавчо встановленими приписами (наприклад відвідування закладів освіти чи охорони здоров`я), в тому числі поза бажанням малолітньої особи, покладено на її батьків.

Суд враховує, що Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою суду від 17.10.2016, залишаючи без змін рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2016, яким було визначено спосіб участі батька у вихованні дитини вказав, що думка малолітньої ОСОБА_4 про небажання спілкуватися з батьком не є вирішальною при визначенні способу участі батька у спілкуванні з дитиною, оскільки бажання дитини з урахуванням її віку, обставин у справі та існування можливих факторів стороннього впливу на думку дитини має співвідноситися з головною метою - якнайкращого забезпечення інтересів дитини, яка може бути забезпечена шляхом участі обох батьків у вихованні дитини.

Тобто, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, вищевказані суди встановили, що таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини, отже на стадії виконання судового рішення судом дані обставини не досліджуються.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для застосування примусових заходів до боржника, на якого рішенням суду покладено обов`язок забезпечити побачення стягувача з дитиною, державний виконавець повинен здійснити перевірку виконання боржником цього рішення в порядку, що визначений саме таким рішенням.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу від 15.10.2019, передував акт державного виконавця від 15.08.2019.

Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що під час спроби побачення ОСОБА_3 з дитиною, остання не хотіла бачитись з батьком в квартирі, бажала проводити побачення з батьком на вулиці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , зокрема зазначив, що під час побачення з дитиною 15.08.2019 за адресою АДРЕСА_1 , мати дитини поштовхами вивела дитину з квартири в під`їзд, його в квартиру не пустили дві сторонні жінки, за наполяганням яких, дитина казала, що не хоче бачитись з батьком в квартирі. Вказав, що боржниця казала, що дозволяє провести спілкування в квартирі, але дитина не хоче, проте прохід до квартири не було звільнено, фактично в квартиру його не впустили. В подальшому пропонував дитині різні варіанти проведення часу, від яких дитина відмовлялася, запропонувала посидіти на лавочці біля під`їзду. На питання, чому ми не можемо кудись піти, дитина опускала очі.

Водночас, суд зазначає, що виконання рішення суду, а саме забезпечення можливості спілкування ОСОБА_3 з малолітньою ОСОБА_4 , протягом певного, визначеного судом, проміжку часу, не може бути унеможливлено небажанням дитини спілкуватися, оскільки обов`язком позивача є забезпечення перебування дитини у певному місці протягом певного часу.

У той же час, поведінка малолітньої ОСОБА_4 може залежати від волі, бажання та дій позивача, з якою постійно проживає вказана дитина та ОСОБА_1 як мати, яка її виховує, так чи інакше, може впливати на події, які відбуваються.

Суд не приймає до уваги посилання позивача, шо в межах виконавчого провадження її не зобов`язано вчиняти будь-які дії, оскільки у виконавчому листі № 751/3103/16-ц, виданому 10.11.2016 Новозаводським районним судом м. Чернігова, про визначення способів участі ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме ОСОБА_1 визначено боржником, а тому на неї судом покладено обов`язок виконання судового рішення.

Поряд з наведеним, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не було забезпечено побачення малолітньої ОСОБА_4 протягом встановленого у судовому рішенні часу зі своїм батьком та не забезпечено місце його проведення, визначене постановою від 14.08.2019 про визначення місця зустрічі стягувача з дитиною, яка позивачем не була оскаржена.

Посилання позивача на те, що її не було належним чином повідомлено про місце проведення виконавчих дій, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких заперечень щодо цього з дослідженого відеозапису з боку позивача не було встановлено, так само позивач не скористалась своїм правом щодо відображення даної інформації в акті державного виконавця від 15.08.2019.

Крім того, посилання позивача на те, що співвласники квартири заперечують проти присутності в ній ОСОБА_3 , також судом не приймаються до уваги, оскільки позивачем не було повідомлено державного виконавця про дані обставини на момент винесення постанови від 14.08.2019 про визначення місця зустрічі стягувача з дитиною.

Стосовно інших посилань учасників справи, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За таких обставин, відповідачем було правомірно винесено постанову від 15.10.2019 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у виконавчому провадженні № 59396038, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14030, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 10.12.2019.

Суддя Н.М. Баргаміна