Справа № 460/3741/19
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
06 грудня 2019 року м. Рівне№460/3741/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискін С.А., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"
до ГУ ДПС у Рівненській області
про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-
Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.10.2019 №126824-50 у сумі 2 025 950,58 грн.
Згідно з п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161 цього Кодексу.
Перевіривши відповідність позовної заяви статтям 160,161 КАС України, суддя встановив наступне.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Порушивши вказані вимоги, позивачем не зазначено ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача.
Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі -Закон України "Про судовий збір") судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з абз.4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1921,00 грн.
За практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України") вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.
Враховуючи, що заявлені позивачем вимоги можуть мати вплив на склад його майна, суд дійшов висновку, що позовна заява містить вимоги майнового характеру на загальну суму 2 025 950,58 грн. (ціна позову).
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду юридичною особою адміністративного позову майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, позивачем до позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі.
Поряд з цим, разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору на строк до 90 днів, але не більш як до ухвалення рішення. Мотивуючи таке клопотання, позивач зазначав, що основна діяльність позивача спрямована на задоволення потреб жителів територіальної громади у отриманні послуг водопостачання та водовідведення. Вказав, що Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" є отримувачем субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості послуг тарифам, що затверджувалися та /або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування. Зазначив, що між Головним управлінням Державної казначейської служби в Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської обласної державної адміністрації, Департаментом ЖКГ, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації та позивачем укладено чотири договори про організацію взаєморозрахунків, однак станом на час звернення до суду рішення про перерахування коштів субвенції згідно з розподілом відповідно до таких договорів Міністерством фінансів України не приймалося. На переконання позивача, зазначена бездіяльність призвела до недоотримання ним коштів у загальному розмірі 14 718 661,37 грн. та, як наслідок, наявності відповідної суми боргу з ПДВ, на погашення якої повинні спрямовуватися зазначені суми. Також зазначав, що повне та своєчасне погашення заборгованості перед підприємствами та державою залежить від розрахунків споживачів таких послуг. Окрім того, позивач наголошував на нерентабельності тарифів на водопостачання та водовідведення. З огляду на викладене, просив відстрочити сплату судового збору за подання даного позову.
Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно з ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
З наведених норм вбачається, що підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зокрема, є майновий стан сторони, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.
Викладені позивачем в заяві про відстрочення сплати судових витрат обставини та докази, подані на їх обґрунтування, підтверджують лише наявність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість та наявність у споживачів послуг з централізованого водопостачання та водовідведення заборгованості перед позивачем.
Також, суд зазначає, що зазначені обставини жодним чином не вказують на наявність або відсутність у позивача коштів для сплати судового збору, а тому не підтверджують, що майновий стан позивача перешкоджає йому сплатити судовий збір.
Тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відстрочення сплати судових витрат.
Відповідно до ч.1,2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху.
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Позовну заяву Рівненського обласного виробниче комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до ГУ ДПС у Рівненській області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Борискін С.А.