Справа № 200/10964/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 р. Справа№200/10964/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Волгіної Н.П.,

при секретарі судового засідання Карпенко А.В.,

за участю:

представника відповідача - Абдуллаєвої А.Р. (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 12 липня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою;

- визнати протиправною відмову відповідача у задоволенні заяви позивача від 12 липня 2019 року про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресою: дачний масив Світанок с. Щасливе Генічеського району Херсонської області, яка викладена у листі про надання інформації від 1 серпня 2019 року № В-590/1;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12 липня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яким надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресою: дачний масив Світанок с. Щасливе Генічеського району Херсонської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з Публічної кадастрової карти отримані нею були отримані відомості щодо вільної земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: дачний масив Світанок, с. Щасливе Генічеського району Херсонської області. Кадастровий номер у ділянки відсутній, наміри щодо земельної ділянки відсутні, будівлі на ділянці не розташовані.

12 липня 2019 року вона звернулась до відповідача із заявою щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за вищевказаною адресою.

20 серпня 2019 року нею було отримано не рішення у формі розпорядження Голови районної державної адміністрації, а лист про надання інформації від 1 серпня 2019 року за вих. № В-590/1, зі змісту якого вбачалось, що їй відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою за зазначеною адресою.

У своїй відмові перший заступник Голови Генічеської районної державної адміністрації посилається на існування розпорядження Голови Генічеської районної державної адміністрації як на акту індивідуальної дії про надання дозволу на розробку проекту землеустрою за визначною позивачем адресою іншій особі та зазначає, що місце розташування об`єкта не відповідає вимогам Земельного Кодексу України.

Позивач вказує, що є учасником АТО та має першочергове право на відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва.

Вважає отриману відмову протиправною, так як підставою для такої відмови може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів та прийнятих на їх підставі нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (а.с. 4-9).

Відповідачем у відзиві на позов зазначено, що роздруківка із Публічної кадастрової карти України є належним документом із відображенням інформації, однак вона дає лише можливість ідентифікувати бажану земельну ділянку на місцевості та містить прив`язку земельної ділянки до відповідного населеного пункту і не є документом, який може слугувати доказом права особи на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки. Тому твердження позивача, що земельна ділянка є вільною, а також те, що наміри відносно неї відсутні у інших осіб - не відповідає дійсності.

Також зазначено, що Земельним кодексом України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується питання надання відмови у розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому твердження позивача щодо протиправності надання їй відмови у формі листа не відповідає дійсності.

Також представник відповідача зазначила, що відмова позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва на ділянку, яка ґрунтується на невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, на яку раніше видано аналогічне розпорядження іншій особі - була вмотивована та здійснена належним чином.

Вважає, що право позивача не є порушеним, оскільки чинне законодавство допускає право особи замовити розроблення проекту землеустрою у випадку не надання у місячний строк повноважним суб`єктом згоди на розробку такого проекту (а.с. 42-44).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у задоволенні клопотання позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відмовлено, судом вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 15 жовтня 2019 року (а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року забезпечено участь представника відповідача у підготовчому судовому засіданні 15 жовтня 2019 року в режимі відеоконференції (а.с. 51).

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року забезпечено участь представника відповідача у підготовчому судовому засіданні 30 жовтня 2019 року в режимі відеоконференції (а.с. 61).

Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15 листопада 2019 року (а.с. 92).

Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року забезпечено участь представника відповідача у судовому засіданні 15 листопада 2019 року в режимі відеоконференції (а.с. 94).

15 листопада 2019 року протокольною ухвалою суду у судовому засіданні оголошено перерву до 27 листопада 2019 року (а.с. 124).

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року забезпечено участь представника відповідача у судовому засіданні 27 листопада 2019 року в режимі відеоконференції та доручено Генічеському районному суду Херсонської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 128).

27 листопада 2019 року у судове засідання позивач та її представник не з`явились, про місце, дату та час проведення судового розгляду повідомлялись судом належним чином. 15 жовтня 2019 року від позивача на електронну адресу суду (29 жовтня 2019 року - до канцелярії суду) надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 53-54, 86-87); 26 листопада 2019 року представник позивача через канцелярію суду надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача (а.с. 134).

Представник відповідача 27 листопада 2019 року з`явилась до Генічеського районного суду Херсонської області для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності позивача та її представника.

На підставі викладеного вище, беручи до уваги, що позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та її представника.

27 листопада 2019 року під час судового розгляду представник відповідача підтримала заперечення на позов, викладені у відзиві на позов, та просила суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого 18 квітня 2018 року (а.с. 25-27).

Відповідач, Генічеська районна державна адміністрація, включене до ЄДРПОУ за ідентифікаційним кодом № 04060045, місцезнаходження: 75500, Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Центральна, буд. 5, є органом державної влади, що вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch); відповідно до ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687 від 20 травня 1999 року є органом, якому делеговані повноваження в сфері архітектурної діяльності та контролю та в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України (а.с. 36-37).

Судом встановлено, що представником позивача - Малаховим Романом Юрійовичем 4 - січня 2019 року надіслано інформаційний запит до Відділу Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області у Генічеському районі щодо надання інформації про розпорядників земельних масивів на території Генічеського району в межах масивів з кадастровими номерами :04:001:1451, :04:001:1411, у відповідь на якій останньому повідомлено, що згідно Національної кадастрової системи земельні масиви, в межах яких знаходяться зазначені земельні ділянки, відносяться до земель рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва та є державною власністю; розпорядником земель рекреаційного призначення на території Генічеського району є Генічеська районна державна адміністрація; згідно Національної кадастрової системи земельні масиви з кадастровими номерами :04:001:1308, :04:001:1418, :04:001:1481 відносяться до земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та є комунальною власністю; розпорядником земель комунальної власності із земель житлової та громадської забудови на території Генічеського району є Щасливцевської сільської ради є Щасливцевська сільська рада (а.с. 18).

Як встановлено в судовому засіданні 12 липня 2019 року позивач як учасник бойових дій звернулась із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: дачний масив Світанок с. Щасливе Генічеського району Херсонської області поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером :11:011:0048 (а.с. 20).

Разом із заявою позивачем надано графічні матеріали щодо бажаної земельної ділянки (а.с. 21-22).

У відповідь на вищевказану заяву відповідачем 1 серпня 2019 року на адресу позивача надіслано інформаційний лист за вих. № В-590/1, в якому повідомлено про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку із невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів індивідуальної дії (наявністю розпорядження голови РДА від 18 січня 2018 року № 23 «Про гадання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва» (а.с. 23-24).

В матеріалах справи міститься копія довідки, виданої Відділом містобудування та архітектури Генічеської районної адміністрації, від 11 жовтня 2019 року № 14-01-10/8, адресованої начальнику відділу юридичної мобілізаційної роботи та взаємодії з правоохоронними органами апарату районної державної адміністрації Абдуллаєвій А., в якій зазначено, що Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 12 червня 2017 року № 271 (а.с. 73, 97-98, 101) прийнято рішення про розробку детального плану частини території Щасливцевської сільської ради за межами населеного пункту с. Щасливцеве площею 10,0 га для індивідуального дачного будівництва. Також у довідці зазначено про надання висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянину ОСОБА_3 (а.с. 69-71, 97-98). В якості додатку до довідки додано копії графічних матеріалів (проектного плану), детального плану та викопіювання з детального плану з позначенням місця розташування земельної ділянки за адресою: дачний масив «Світанок», вул. Добра, буд. 7 (а.с. 71-72, 99-100);

В матеріалах справи також міститься копія розпорядження Голови районної державної адміністрації від 12 вересня 2017 року № 423, яким затверджено детальний план частини території Щасливцевської сільської ради за межами с. Щасливцеве площею 10,0 га для індивідуального дачного будівництва (а.с. 75, 102); копія розпорядження голови РДА від 18 січня 2018 року № 23 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва», яким надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва громадян, зазначеним у додатку (першим номером у додатку зазначений ОСОБА_3 , а.с. 47, зв.бік а.с. 47, 76-77, 103) та копія Висновку сектору Містобудування та архітектури Генічеської районної державної адміністрації від 27 вересня 2018 року № 11-02/04-941, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянину ОСОБА_3 (а.с. 78-79, 80-85, 104-111).

Будучи незгодною із не прийняттям відповідачем належним чином оформленого рішення за результатом розгляду її заяви та із відмовою відповідача надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою, висловленою у листі № В-590/1 від 1 серпня 2019 року, позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінки спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються Земельним кодексом України, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі - Земельний кодекс) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ст. 3 Земельного кодексу земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, відносяться до повноважень місцевих державних адміністрацій.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, щодо розробки проекту відведення якої відмовлено позивачу, відноситься до земель рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва (а.с. 18, 99).

Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу до земель рекреаційного призначення належать, в тому числі, й земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Частиною 1 ст. 79 Земельного кодексу передбачено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ст. 79-1 Земельного кодексу формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Як встановлено під час розгляду справи спірна земельна ділянка знаходиться на території Щасливцевської сільської ради за межами населеного пункту с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області та належить до земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва із земель запасу рекреаційного призначення державної власності.

Також судом встановлено, що станом на час виникнення спірних правовідносин зазначена земельна ділянка не була сформованою відповідно до приписів ст. 79-1 Земельного кодексу та зареєстрованою у Державному земельному кадастрі (не мала кадастрового номеру); відомості щодо її формування та реєстрації у Державному земельному кадастрі станом на час розгляду даної справи також відсутні.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 116 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення […] індивідуального дачного будівництва […] у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається […] органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 ст. 122 Земельного кодексу передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 4 і 8 цієї статті (випадки передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальними органами передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності та передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування Кабінетом Міністрів України у випадках, визначених ст. 149 цього Кодексу, та випадки передачі дна територіального моря, а також у користування земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), - у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для (в тому числі) індивідуального дачного будівництва.

На підставі наведених правових приписів, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що заява позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва - була подана відповідно до вимог Земельного кодексу (подана до належного суб`єкта владних повноважень, належним чином оформлена та подана із додатками, які передбачені ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу - графічними матеріалами, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, та паспортними даними ОСОБА_2 ).

Розглядаючи спірні правовідносини з приводу відмови відповідача надати дозвіл позивачу на розробку нею проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва, суд зазначає наступне.

Відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою Генічеська районна державна адміністрація виходила з того, що має місце невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до нього нормативно правових актів, а саме - розпорядження голови РДА від 18 січня 2018 року № 23 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва».

Як встановлено судом розпорядженням голови Генічеської РДА від 18 січня 2018 року № 23 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва» надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам, зазначеним у додатку до цього розпорядження.

Відповідно до пояснень представника відповідача, наданим під час розгляду справи, зазначеним розпорядженням було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, в тому числі, щодо земельної ділянки, на яку претендує позивач (яка має адресу: дачний масив «Світанок» вул. Добра, 7, за межами населеного пункту на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, а.с. 103-105, 107) - ОСОБА_3 (зазначений на номером першим у додатку до розпорядження № 23).

Також представник відповідача зазначила, що ОСОБА_3 на виконання цього розпорядження був розроблений відповідний проект землеустрою, який вже погоджений сектором містобудування та архітектури Генічеської РДА, на підтвердження зазначеного суду надано копію розпорядження голови РДА від 18 січня 2018 року № 23 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва», (а.с. 103) та копію Висновку сектору Містобудування та архітектури Генічеської районної державної адміністрації від 27 вересня 2018 року № 11-02/04-941, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянину ОСОБА_3 (а.с. 104-107).

З приводу наведеного суд зазначає, що частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, і однією з підстав дійсно визначено невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою нормативно-правовий акт - це офіційний документ, прийнятий у визначеному порядку компетентним органом публічної влади (суб`єктами нормотворчості) у визначеній формі та за встановленою процедурою, спрямований на встановлення, зміну або скасування норми права.

Разом із цим Розпорядження Генічеської районної державної адміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва має розпорядчий характер і не є нормативно-правовим актом, як про це зазначає відповідач.

Щодо посилання представника відповідача на те, що стосовно однієї земельної ділянки не може бути видано два (та більше) розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність не є тотожнім рішенню про передачу земельної ділянки у власність.

Суб`єкт владних повноважень не має права визначати пріоритетність/першочерговість того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку.

В даному випадку надання/не надання такого дозволу вказує на наявність або відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення про передачу її у власність після виготовлення проекту землеустрою.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, що викладена у постановах цього суду від 10 грудня 2013 року (справа № 21-358а13) та від 7 червня 2016 року (справа №21-1391а16), Верховним Судом у постанові від 27 березня 2018 року справа № 463/3375/15-а.

Суд відхиляє доводи відповідача, що Земельним кодексом України не визначено форму відповіді про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з огляду на наступне.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року № 586-ХІV на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Як вбачається з абз. 3 п. 5 п. 10 ст. 39 цього Закону, у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» належною формою рішення, прийнятого за результатом розгляду заяви особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є розпорядження, підписане головою місцевої державної адміністрації (або особою, яка виконує функції голови РДА з даних питань, в тому числі, заступником голови РДА).

Беручи до уваги приписи ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» суд приходить до висновку, що відповідь у формі листа за підписом голови РДА не може вважатись правомірною реалізацією владних управлінських функцій відповідача.

Відповідач, отримавши заяву позивача щодо надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, повинен був розглянути її та прийняти за результатом її розгляду відповідне рішення у формі розпорядження.

Відсутність належним чином оформленого розпорядження про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що даний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Таким чином, в даному випадку з боку відповідача має місце протиправна бездіяльність з приводу не прийняття належного рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_2 про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою, а лист відповідача від 1 серпня 2019 року № В-591/1 у відповідь на клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за змістом та формою не може вважатися «відмовою» у розумінні ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України одним зі способів захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи, що протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним рішення, передбаченого ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області повторно розглянути заяву позивача та прийняти належне рішення, тобто рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва або рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва.

Враховуючи висновок суду щодо наявної бездіяльності з боку відповідача щодо не прийнятті ним належного рішення, передбаченого ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу, та висновок щодо зобов`язання Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області повторно розглянути заяву позивача та прийняти належне рішення, - суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача розглянути її заяву та за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яким надати ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресою: дачний масив Світанок, с. Щасливцеве, Генічеського району Херсонської області, - задоволенню не підлягають, оскільки задоволення судом таких вимог свідчитиме про втручання органу судової влади до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Зазначене узгоджується із практикою Верховного Суду, яка наведена у постановах цього суду від 11 квітня 2018 року (справа № 806/2208/17), від 24 квітня 2018 року (справа № 802/1534/17-а), від 15 травня 2018 року (справа № 820/4436/17).

Керуючись викладеним, суд вважає, що належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності Генічеської районної державної адміністрації щодо не розгляду заяви ОСОБА_4 про надання їй дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, у формі, встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_4 , подану 12 липня 2019 року, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, в розмірах, за адресою: дачний масив Світанок, с. Щасливцеве, Генічеського району Херсонської області, та прийняти за результатами такого розгляду рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 72-77, 90, 94, 139, 205, 244-246, 255, 295, 297, п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Генічеської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, буд. 5) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною відмови (рішення) та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої 12 липня 2019 року, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: дачний масив Світанок с. Щасливе Генічеського району Херсонської області поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером :11:011:0048.

Зобов`язати Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 12 липня 2019 року, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: дачний масив Світанок с. Щасливе Генічеського району Херсонської області поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером :11:011:0048 та прийняти розпорядження з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду прийняте у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 27 листопада 2019 року в присутності представника відповідача (в режимі відеоконференцзв`язку).

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений та підписаний 6 грудня 2019 року.

Суддя Н.П. Волгіна