Справа № 826/5852/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 листопада 2019 року м. Київ № 826/5852/18

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолій І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Констракшн Груп" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Констракшн Груп" з позовом до Державної фіскальної служби України в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України: №552729/392595663 від 09.01.2018 яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 11.12.2017 №7.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 06.09.2018 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Констракшн Груп" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №7 від 11.12.2017. Присуджено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Констракшн Груп" (3) понесені ними витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) за рахунок асигнувань Державної фіскальної служби України.

На адресу суду представником ТОВ "Партнер Констракшн Груп" подано заяву про встановлення судового контролю.

Розглянувши подану заяву позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Слід зауважити, що судовий контроль не встановлювався при ухваленні рішення від 06.09.2018 у справі №826/5852/18.

Судом не встановлено, що при подання позову позивачем не було заявлено вимоги про зобов`язання ДФС України вчинити дії щодо зареєструвати податкову накладну №7 від 11.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №826/5852/18.

Керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №826/5852/18 - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Смолій