Справа № 414/2987/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 грудня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 414/2987/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Варварівської сільської ради Кремінського району Луганської області в особі сільського голови Качур О.О. про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 до Луганського окружного адміністративного суду з Кремінського районного суду Луганської області за підсудністю надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Варварівської сільської ради Кремінського району Луганської області в особі сільського голови Качур О.О. про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 25.11.2019 позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків шляхом надання суду позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог статті 160 КАС України, та її копій відповідно до кількості учасників справи; належним чином засвідчених копій довідки про присвоєння ОСОБА_1 реєстраційного номеру облікової картки платника податків та паспорта позивача; доказів в обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору або документ про сплату судового збору в дохід Державного бюджету України в розмірі 1536,80 грн.

Позивачеві надано строк для усунення недоліків протягом семи календарних днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснено наслідки їх неусунення.

Копію ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 про залишення позовної заяви без руху позивачем отримано 02.12.2019.

05.12.2019 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від позивача на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, її копії для вручення відповідачу, засвідчені копії довідки про присвоєння ОСОБА_1 реєстраційного номеру облікової картки платника податків та паспорта позивача, клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 , зазначаючи ті ж підстави для звільнення від сплати судового збору, на які він посилався при поданні попереднього клопотання про звільнення від сплати судового збору, повторно просить звільнити його від сплати судового збору, на підтвердження чого надає довідку Головного управління ДПС у Луганській області, якою підтверджується відсутність доходу ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року, довідку УСЗН Старобільської РДА від 02.12.2019 № 01-10/1090 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні та не отримує ніяких видів допомоги, довідку Старобільського РЦЗ від 02.12.2019 № 28/03-217 про те, що позивач не зареєстрований в Старобільському районному центрі зайнятості як безробітний, та індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України, згідно з якими відомості про суми заробітку для нарахування пенсії, починаючи з вересня 2008 року по теперішній час відсутні. Позивач вважає, що всі ці докази свідчать про повну відсутність доходів у позивача та підтверджують його скрутний матеріальний стан.

Розглянувши заявлене клопотання, суд не знаходить підстав для його задоволення з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Відповідно до частини першої та третьої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина 2 статті 8 Закону № 3674-VI).

Отже, наведеними правовими нормами КАС України та Закону № 3674-VI встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких з огляду на майновий стан сторони суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Втім особа, яка порушує таке питання, повинна навести обґрунтування обставин (з наданням на їх підтвердження доказів), що свідчать про неможливість здійснення оплати цього збору.

Позивачем на підтвердження важкого матеріального становища надано довідку Головного управління ДПС у Луганській області, якою підтверджується відсутність доходу ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року.

При цьому суд зауважує, що пунктом першим частини першої статті 8 Закону № 3674-VI визначено, що суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Довідки УСЗН Старобільської РДА від 02.12.2019 № 01-10/1090 та Старобільського РЦЗ від 02.12.2019 № 28/03-217 судом до уваги не беруться, оскільки вони не є належними доказами в розумінні пункту першого частини першої статті 8 Закону № 3674-VI.

Індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України також не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан позивача.

Вказана позиція узгоджується з висновками, що викладені в ухвалах Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року у справі № 569/18206/17 та від 22 липня 2019 року у справі № 340/378/19.

Слід відзначити, що Законом № 3674-VI чітко визначено як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Для звільнення від такої сплати позивач має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Втім, на підставі наявних та доданих документів немає можливості достовірно пересвідчитись у розмірі отриманого доходу позивачем за весь рік, що передував року подання позовної заяви, оскільки надані позивачем докази на підтвердження скрутного матеріального стану повністю не відображають розмір доходів позивача за попередній календарний рік, відомості з Пенсійного фонду України не підтвердженні самим податковим органом, що не дозволяє суду дійти висновків щодо їх достовірності.

Суд зауважує, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в ухвалі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 215/3472/16-а (2-а/215/55/18).

Тож для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України та Закону України "Про судовий збір" повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (04.11.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відтак, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, оскільки наданих заявником доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, судом установлено, що вимоги ухвали суду від 25.11.2019 про залишення позовної заяви без руху позивачем у строк, визначений судом, виконано не в повному обсязі, недоліки позовної заяви не усунуто.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною восьмою статті 169 КАС України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що позивач усунув не всі недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд вважає за необхідне повернути її позивачу.

Керуючись статтями 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Варварівської сільської ради Кремінського району Луганської області в особі сільського голови Качур О.О. про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

СуддяІ.О. Свергун