Справа № 140/2970/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2970/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 25000,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг по транспортному податку в сумі 25 000,00 грн., який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 29.06.2016 № 131755-13. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

Разом з тим зазначає, що податкове повідомлення-рішенням від 29.06.2016 № 131755-13 та вимога надсилалися відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 та були їй вручені. Інші відомості про адресу проживання ОСОБА_1 у контролюючого органу на момент надіслання податкового повідомлення-рішення та вимоги були відсутні.

Статтею 42 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податку повідомляти контролюючий орган про будь-які зміни податкової адреси. Однак, відомостей про зміну місцезнаходження відповідач контролюючому органу не подавала. Зазначає, що податковим органом дотримано вимоги надіслання (вручення) платнику податків податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 131755-13 та податкової вимоги від 17.11.2015 № 17994-23.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечила та зазначила, що позивачем не надано доказів про наявність у відповідача автомобіля та про те, що вона є платником транспортного податку. Звертає увагу на те, що податкова вимога від 17.11.2015 № 17994-23 винесена внаслідок несплати податкового боргу за раніше винесеним податковим повідомленням-рішенням, а тому нарахування транспортного податку у 2015 році та звернення позивача до суду про стягнення цього боргу, знаходиться поза межами строку, встановленого ПК України у 1095 днів. Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Відповідач вказує на те, що податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення 29.06.2016 № 131755-13 не отримувала, а підпис про отримання зазначений у повідомленні про вручення поштового відправлення їй не належить.

Також зазначає, що позов заявлено ГУ ДПС у Волинській області, в той же час до позову не додано жодних документів, які б підтверджували факт правонаступництва в процесі реорганізації ГУ ДФС України шляхом приєднання до ГУ ДПС України. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відтак адміністративний позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з відзивом та вважає його безпідставним, оскільки об`єктом стягнення є сума податкового боргу з транспортного податку, що виникла внаслідок несплати грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 29.06.2016 року №131755-13 в сумі 25 000,00 грн. Представник позивача звертає увагу, що дане податкове повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося, правомірність його винесення під сумнів не ставилася. На даний час відсутнє судове рішення про його скасування, а тому дане податкове повідомлення-рішення є чинним та таким, що породжує обов`язок сплати визначеного ним грошового зобов`язання. Крім того зазначає, що правовідносини, що виникають з приводу його правомірності не є предметом судового розгляду в даній справі, а тому твердження ОСОБА_1 щодо необхідності дослідження обставин наявності у відповідача транспортного засобу, що є об`єктом оподаткування, є необґрунтованими, оскільки з`ясування цих обставин не стосується предмета доказування в даній справі про стягнення податкового боргу. Також представник позивача вказує, що контролюючий орган не несе відповідальності за безпосереднє вручення документів платнику податку чи його представнику, вказана функція - прерогатива працівників відповідного відділення поштового зв`язку. Крім того вважає, що не є таким, що відповідає фактичним обставинам справи твердження відповідача про пропущення контролюючим органом 1095-денного строку для стягнення податкового боргу, оскільки податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 було отримано відповідачем 05.08.2016, а тому граничний строк сплати грошового зобов`язання минув 04.10.2016. Враховуючи викладене позивач мав право звернутися до суду з вимогами про стягнення податкового боргу до 05.10.2019. Таким чином, позивач вважає, що позов є правомірним та підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована 19.04.2018, що підтверджується відомостями, наданими Управлінням Державної міграційної служби України у Волинській області (а.с.20).

Довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету підтверджується, що за відповідачем станом на 16.09.2019 обліковується заборгованість у загальній сумі 25000,00 грн., а саме: з транспортного податку з фізичних осіб (а.с.6).

Крім того, відповідно до розрахунку сум податкового боргу за відповідачем облікована заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 50000,00 грн.; у розрахунку сум податкового боргу зазначено, що борг у сумі 25000,00 грн. є безнадійною заборгованістю та не підлягає стягненню, а борг, що підлягає стягненню (транспортний податок) - 25000,00 грн. (а.с.7).

Податковий борг по транспортного податку з фізичних осіб виник внаслідок несплати грошового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 29.06.2016 №131755-13 в сумі 25000,00 грн. (а.с.9).

Відповідно до підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України сума визначеного транспортного податку, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Контролюючим органом відповідачу надсилалося податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 №131755-13 та було їй вручене 05.08.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 9).

Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку оскаржене не було та є узгодженим.

Таким чином, узгоджені грошові зобов`язання фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 25 000,00 грн. є податковим боргом.

Про наявність за відповідачем податкового боргу в сумі 25 000,00 грн. свідчить розрахунок сум податкового боргу відповідача, довідка про наявність заборгованості по платежах до бюджету та зворотній бік облікової картки платника податків по транспортному податку з фізичних осіб.

Доказів сплати вищезазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог статті 59 ПК України відповідачу була надіслана та вручена податкова вимога № 17994-23 від 17.11.2015, однак залишилась без належного реагування (а.с. 8).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що: платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

За приписами підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Твердження відповідача про те, що податкового повідомлення-рішення 29.06.2016 № 131755-13 та податкової вимоги вона не отримувала, а підпис про отримання зазначений у повідомленні про вручення поштового відправлення їй не належить, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Так, відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Крім цього суд зазначає, що пунктом 45.1 статті 45 ПК України закріплено обов`язок платника податків - фізичної особи визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі та пунктом 42.3 статті 42 ПК України встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси.

З матеріалів справи слідує, що податкове повідомлення-рішення було направлене ОСОБА_1 за відомою контролюючому органу адресою, а саме: АДРЕСА_1 та вручене відповідачу 05.08.2016 (а.с. 9). Крім того, відповідачу сформовано та надіслано податкову вимогу № 17994-23, з якої вбачається, що станом на 16.11.2015 загальна сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 25000,00 грн. Дана податкова вимога, як і податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 №131755-13, була направлена та вручена відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів про те, що позивач у 2016 році зміна податкову адресу та повідомила у встановленому законом порядку контролюючий орган, відповідачем суду не надано.

При цьому, як слідує з відповіді, наданої на запит суду Управлінням Державної міграційної служби України у Волинській області від 07.10.2019, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована лише 19.04.2018.

Отже, наведене свідчить про виконання контролюючим органом обов`язку надіслання податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги з повідомленням про вручення відповідачу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи. Таким чином, надіслані на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, вважаються врученими останньому належним чином.

При цьому суд зазначає, що контролюючий орган не несе відповідальності за безпосереднє вручення документів платнику податку чи його представнику.

Крім того, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо пропуску відповідачем строку у 1095 днів на стягнення податкового боргу з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як визначено пунктом 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

У свою чергу згідно із підпунктом "а" підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як уже було встановлено судом податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 №131755-13 було вручено відповідачу 05.08.2016 (а.с.9). Тобто, граничним строком сплати грошового зобов`язання за даним податковим повідомленням рішенням є 04.10.2016. Таким чином, з урахуванням вимог положень статті 102 ПК України, контролюючий орган вправі звернутися до суду з вимогами про стягнення податкового боргу до 05.10.2019.

Вказаний позов подано до суду 03.10.2019, тобто в межах 1095 днів.

За приписами пунктів 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд звертає увагу, що податкова вимога від 17.11.2015 №17994-23 була надіслана відповідачу контролюючим органом через існування у відповідача податкового боргу у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 10.06.2015 №12643-17. У свою чергу, податковий борг відповідача збільшився у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 узгоджених грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 29.06.2016 №131755-13, а тому загальна сума податкового боргу становить 50000,00 грн. Разом з тим суд зазначає, що предметом стягнення, заявленого в позовній заяві є сума податкового боргу в розмірі 25000,00 грн., що утворилася внаслідок несплати відповідачем грошового зобов`язання саме за податковим повідомленням-рішенням від 29.06.2016 №131755-13.

Крім того, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 щодо відсутності будь-яких доказів щодо наявності у неї легкового автомобіля - об`єкта оподаткування транспортним податком, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення податкового боргу, який виник внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 29.06.2016 №131755-13, яке відповідачем не оскаржувалось ні в судовому, ні в адміністративному порядку. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 №131755-13 є чинним та таким, що породжує обов`язок сплати визначеного ним грошового зобов`язання.

Також, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що даний позов заявлено ГУ ДПС у Волинській області, однак до позову не додано жодних документів, які б підтверджували факт правонаступництва в процесі реорганізації ГУ ДФС України шляхом приєднання до ГУ ДПС України, враховуючи наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, внаслідок реорганізації Державної фіскальної служби шляхом поділу. Постановлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби та Державної митної служби.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" постановлено реорганізувати територіальні органи Державної фіскальної служби України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби згідно відповідного переліку. Разом з тим, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р "Питання Державної податкової служби" погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 12.07.2019 №14 "Про затвердження положень про територіальні органи ДПС", затверджено Положення про Головне управління ДПС у Волинській області.

Наказом Головного управління ДПС у Волинській області від 29.08.2019 №10 "Про початок діяльності Головного управління ДПС у Волинській області" розпочато діяльність Головного управління ДПС у Волинській області.

Відтак з 29.08.2019 розпочато виконання Головним управлінням ДПС у Волинській області функцій і повноважень Головного управління ДФС у Волинській області, що припиняється.

Тому твердження відповідача з даного приводу є безпідставними.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг з транспортного податку в сумі 25000,00 грн., щодо якого не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295, підпунктом 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг зі сплати транспортного податку в розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) на користь держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Суддя Р.С. Денисюк