Справа № 160/7723/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року Справа № 160/7723/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Чорній М.В.
за участю: представника позивача - Кисельова А.В. представника відповідача Ширяєва В.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Ансі» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав, та з урахуванням відповіді на відзив.
У відзиві на позов відповідач, а його представник у судовому засіданні зазначили, що згідно з ст.59 ПК України Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано і направлено платнику податків податкову вимогу від 18.01.2019 р. №225-55/26 на загальну суму 24 651,78 грн. Також, керуючись ПК України відповідачем було винесено рішення про опис майна в податкову заставу 18.01.2019 року №225-55/26. З урахуванням вимог ст.93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. Виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження (податкову заставу) здійснюється державним реєстратором. Для зняття податкової застави контролюючому органу необхідно надати до Державного реєстру заяву щодо звільнення майна з податкової застави. У зв`язку з тим, що не одна із подій, яка передбачена ст.93 ПК України не відбулась, законні підстави для зняття податкової застави з нерухомого майна - будівлі та споруди відсутні. Враховуючи викладене, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом також встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано і направлено платнику податків податкову вимогу від 18.01.2019 р. №225-55/26 на загальну суму 24 651,78 грн.
Відповідачем також було винесено рішення про опис майна позивача в податкову заставу 18.01.2019 року №225-55/26.
Правомірність та обґрунтованість податкової вимоги форми «Ю» №225-55/26 від 18.01.2019 року, якою позивача зобов`язано сплатити податковий борг з орендної плити з юридичних осіб (код класифікації 18010600) у загальному розмірі 24 651,78 грн, є предметом позову, який передано на розгляд суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
В свою чергу пп.14.1.152 п.14.1 ст.14 ПК України, погашення податкового боргу зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
В силу п.2 розділу II Порядку №670 - податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені строки суми узгодженого грошового зобов`язання та/або непогашеної пені.
За приписами п.59.3 ст.59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Відповідно до п.59.4 ст.59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п.3 розділу III Порядку №670 які кореспондуються з приписами абз.2 п.59.3 ст.59 ПК України, податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Поняття податкової застави визначено в пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України, згідно якого податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
В свою чергу відповідно до п.89.1 ст.89 ПК України, право податкової застави виникає:
- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;
- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
Згідно з п.87.9. ст.87 ПК України - у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.287.3 ст.287 ПК України - податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Вказане підтверджується витягом із електронного кабінету ПП «Ансі» по бюджетному платежу 18010600 згідно якого видно, що станом на 10.12.2018 року відсутня будь-яка недоїмка (податковий борг).
Втім, як видно з витягу 14.12.2018 року контролюючим органом було нараховано податковий борг у розмірі 24 595,18 грн. шляхом здійснення 68 проведень по різним кодам операцій.
- 14.12.2018 року сума недоїмки складає 24 595,18 грн;
- 31.12.2018 року сума недоїмки складає 24 595,18 грн.
Тобто сума недоїмки, після спливу терміну сплати як зазначає відповідач не була збільшена на 7 356,61 грн., що свідчить про протиправність податкової вимоги форми «Ю» №225-55/26 від 18.01.2019 року, оскільки в ній не може бути зазначена сума у розмірі 7356,61 грн. як основний платіж.
Так, згідно з наданої відповідачем довідки про виникнення заборгованості зазначається про донарахування штрафних санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ш».
Згідно з п.2 розділу ІІ Порядку №1204 зазначено, що податкові повідомлення-рішення мають певні встановлені форми в залежності від виду правопорушення, а саме: форми «Ш» - у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов`язань.
В силу ст.126 ПК України - у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Як вже зазначалось вище, 10.12.2018 року платіжним дорученням №2PL337433 було сплачено кошти у розмірі 18 600,72 грн., які скеровані відповідачем на погашення податкового боргу за період серпень - жовтень 2018 року.
Таким чином, сума податкового боргу у розмірі 17 238,57 грн. згідно податкової вимоги форми «Ю» №225-55/26 від 18.01.2019 року, яка визначена як штрафні (фінансові) санкції (штрафи) також є неправомірною.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Аналізуючи викладене суд доходить до висновку, що відповідач під час винесення спірної податкової вимоги форми «Ю» №225-55/26 від 18.01.2019 року, діяв не на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Враховуючи, що позов задоволено, сплачений судовий збір в розмірі 1 921 грн., підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Приватного підприємства Ансі судові витрати по справі у розмірі 1 921 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 15.11.2019 року.

Суддя К.С. Кучма