Справа № 1.380.2019.004127
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.004127
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

05 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Жовковська Ю.В.

представника позивача Іваненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до Товариства з додатковою відповідальністю (надалі ТзДВ) Залізничне, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Львівської міської ради та Львівського комунального підприємства (надалі ЛКП) «Левандівка», про демонтаж інженерних мереж, -

в с т а н о в и в:

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом до ТзДВ Залізничне в якому просить зобов`язати відповідача демонтувати обладнання витяжної системи із закладу громадського харчування піцерії «Чикаго» на технічному поверсі між першим та другим поверхами дев`яти поверхового будинку за №64 на вул.Широкій та замурувати влаштовані отвори в стінах та перекриттях, через які була змонтована дана система вентиляції, привести приміщення технічного поверху до попереднього стану.

Підставами позову є те, що ТзДВ «Залізничне» самочинно обладнано витяжку систему із закладу громадського харчування - піцерії «Чикаго» на технічному поверсі між першим та другим поверхами дев`яти поповерхового будинку за №64 на вул.Широкій та пробито отвори в стінах та перекриттях, через які була змонтована дана система вентиляції. Враховуючи звернення мешканців даного будинку у порядку, передбаченому Положенням про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, головою Залізничної районної адміністрації прийнято розпорядження за №188 від 30.03.2016 року «Про самочинне будівництво здійснене ТзДВ «Залізничне». ЛКП «Левандівка» попереджало відповідача про необхідність демонтувати інженерні мережі (витяжну систему), проте відповідач у встановлений розпорядженням термін, не провів рекомендованого демонтажу, що підтверджується актом від комунального підприємства від 16.05.2016 року.

Розглядаючи питання щодо пропущення позивачем строків звернення до суду та про залишення позовної заяви без розгляду, судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено наступне.

Розпорядженням Залізничної районної адміністрації від 30.03.2016 року за №188 «Про самочинне будівництво» рекомендовано ТзДВ «Залізничне» в термін до 30.04.2016 року демонтувати обладнання витяжної системи із закладу громадського харчування - піцерії «Чікаго», самочинно влаштованого на технічному поверсі будинку за №64 на вул.Широкій, та замурувати влаштовані отвори в стінах та перекриттях, через які була змонтована дана система вентиляції. Привести приміщення технічного поверху до попереднього стану.

ЛКП «Левандівка» на адресу відповідача скеровувались листи від 18.04.2016 року за №2/359, від 06.05.2016 року за №2/396 та від 12.05.2016 року за №2/409 з вимогою терміново демонтувати обладнання витяжної системи із закладу громадського харчування.

Відповідно до акта від 16.05.2016 року, складеного ЛКП «Левандівка», на час обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 .Львові розпорядження Залізничної районної адміністрації від 30.03.2016 року за №188 не виконано, приміщення технічного поверху будинку до попереднього стану не приведено.

За наслідками розгляду спору у Господарському суді Львівської області хвалою від 12.11.2018 року у справі №914/1793/16 закрито провадження у справі за позовом Залізничною районної адміністрації Львівської міської ради до ТзДВ «Залізничне» про демонтаж самочинно встановленого інженерного обладнання.

З огляду на викладене, позивач 09.08.2019 року звернувся до адміністративного суду з позовом про зобов`язання відповідача привести приміщення технічного поверху до попереднього стану.

Відповідно до підп.3 п.«б» ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року за № 280/97-ВР, з наступними змінами та доповненнями, до відання виконавчих органів належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Згідно з п.4.3.3 Ухвали Львівської міської ради від 14.07.2016 року за № 777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», а також із п. 4.50 «Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради та її структури», затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 року за №977, до повноважень районної адміністрації належить розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самочинного будівництва.

Як передбачено підп.«б» п.5 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів міських рад належать здійснення контролю за використанням житлового фонду. Вказані повноваження делеговані у м.Львові районним адміністраціям, що випливає із Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженим рішенням від 01.11.2016 року за №977, відповідно до якого до компетенції районної адміністрації належать повноваження у сфері житлово-комунального господарства, зокрема здійснення контролю за використанням житлового фонду.

Отже, у відповідності до вказаного Положення Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради має право звертатися у встановленому порядку до судових органів із вимогами щодо фактів самочинного будівництва та інших вимог, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Відповідно до п.1.6.5 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 року за № 835, перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок ліквідації або влаштування таких архітектурно-конструктивних елементів як перегородки, вікна, двері; встановлення (будівництво) тамбурів, сіней, балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів, а також інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту.

З огляду на викладене, суд вважає, що, звертаючись до адміністративного суду з даним позовом, позивач діє в даному випадку як суб`єкт владних повноважень при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, зокрема на виконання делегованих повноважень при здійснення контролю за використанням житлового фонду.

Дані обставини також встановлені згаданою ухвалою господарського суду.

Відтак, строки звернення з позовом до адміністративного суду у спірних правовідносинах регламентуються Кодексом адміністративного судочинства України.

Абзацом другим ч.2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що іншими нормативно-правовими актами не встановлено спеціальних строків звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень з даним позовом (на виконання уповноваженим органом своїх повноважень під час здійснення контролю за використанням житлового фонду), то в даному випадку слід застосовувати тримісячний строк, передбачений абз.2 ч.2 ст.122 КАС України.

Як убачається з наявної в матеріалах справи ухвали Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 року у справі №914/1793/16, у судовому засіданні під час постановлення даної ухвали був присутній представник позивача Іваненко О.В., а тому саме день постановлення наведеної ухвали слід вважати початком відліку строку звернення з аналогічним позовом до адміністративного суду.

З огляду на те, що до адміністративного суду з даним позовом позивач звернувся лише 09.08.2019 року, суд вважає, що ним пропущено тримісячний строк звернення до суду, передбачений абз.2 ч.2 ст.122 КАС України.

Згідно з положень п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Як передбачено ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що в силу закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Позивач належних та достатніх доказів в підтвердження обставин поважності причин пропуску строку звернення до суду не представив.

Крім того, в основу мотивів судового рішення не можуть бути покладені наведені позивачем у додаткових поясненнях позиції Верховного суду України та Верховного Суду, оскільки такі стосуються інших правовідносин.

Не можуть також братись судом до уваги аргументи представника позивача з приводу триваючого правопорушення, на який строк звернення до суду, як вважає згаданий представник, не поширюється, оскільки положення ст.122 КАС України не містять жодних обмежень чи застережень з приводу зазначеного виду порушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов слід залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду, як передбачено п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.142 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Позивачем до суду не було подано заяву про відшкодування судових витрат, а тому суд у свою чергу не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. ст.ст.123, 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до Товариства з додатковою відповідальністю Залізничне, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Львівської міської ради та Львівського комунального підприємства «Левандівка», про демонтаж інженерних мереж залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський оружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Я.Мартинюк