Справа № 594/1519/19
Суддя: Зушман Г. І.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/1519/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

за участі: секретаря Шимків Н.І.

позивача ОСОБА_1 В. ОСОБА_2 .

відповідача Атаманчука М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, інспектора СРПП №2 Борщівського відділення поліції Атаманчука Михайла Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 28 листопада 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову інспектора Атаманчука М.В. серія БАА №516087 від 22 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, а справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Даною постановою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що інспектор незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу суттєво порушив його права. Вказав, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місце його вчинення, однак словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Інспектор Атаманчук М.В. порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю та просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності з підстав, викладених у позовній заяві. Також пояснив, що на момент керування транспортним засобом не помітив, що номерні знаки закриті стороннім предметом у вигляді липкої стрічки.

Відповідач, інспектор СРПП №2 Борщівського ВП Атаманчук М.В. в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що 22 листопада 2019 року перебував у наряді і близько 20 години виявив, що по вул.Січових Стрільців у м.Борщеві рухається автомобіль, задній номерний знак якого закритий стороннім предметом. При зупинці даного автомобіля, яким керував позивач, йому було роз`яснено його права, норми законодавства та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

22 листопада 2019 року постановою серії БАА №516087, винесеною інспектором СРПП №2 Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Атаманчуком М.В. у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_3 22 листопада 2019 року о 20.05 год. в м.Борщеві по вул.С.Стрільців керуючи транспортним засобом марки «Мерседес-Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому були закриті сторонніми предметами державні номерні знаки, що не давало можливості розглядати чітко державний номерний знак, порушив п.п.2.9(в) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пунктом 30.2 ПДР України передбачено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

На підставі п. 3) ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 1 та 2 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена на місці вчинення правопорушення. У даній постанові зазначено місце вчинення правопорушення вул.С.Стрільців м.Борщів та постанова винесена за місцем вчинення правопорушення - вул.С.Стрільців м.Борщів. Твердження позивача про те, що інспектор патрульної поліції повинен був розглянути справу та винести постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за місцем його роботи у Борщівському ВП, що відповідає нормам статті 276 КУпАП є необґрунтованими, оскільки Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що інспектор проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Так, згідно положень вищезазначеної статті при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279'4 цього Кодексу. Таким чином, у даному випадку на інспектора закон не покладає обов`язку враховувати обставини, передбачені ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Із вищезазначених норм закону випливає, що так зване скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення здійснювалось посадовою особою у порядку, передбаченому законом. Тому, розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Таким чином, доводи позивача, що відповідач інспектор Атаманчук М.В. порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП, внаслідок чого його було позбавлено можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, спростовані дослідженими матеріалами справи.

Позивач у судовому засіданні підтвердив, що під час розгляду справи інспектором поліції ним не заперечувався факт керування транспортним засобом із номерними знаками, закритими сторонніми предметами.

Позивач у позовній заяві не наводить жодних інших мотивів та підстав для оскарження постанови серії БАА №516087 від 22 листопада 2019 року. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які б спростували обставини, викладені в постанові в справі про адміністративне правопорушення серії БАА №516087 від 22 листопада 2019 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

В п.1 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, пояснення учасників справи, їх представників.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на вказані обставини справи, суд погоджується із висновками інспектора поліції, що наявні докази підтверджують вчинення адміністративного правопорушень ОСОБА_3 .

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови провина особи у вчиненні правопорушення належним чином доведена, позивачем не представлено доказів, які б спростовували вчинення ним вказаного у постанові правопорушення.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, інспектора СРПП №2 Борщівського відділення поліції Атаманчука Михайла Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, слід відмовити.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.5,9,72,75-77, 244-246,262,286,293,295 КАС України, п.п.15.5п.1Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст.ст. 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, інспектора СРПП №2 Борщівського відділення поліції Атаманчука Михайла Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Борщівське відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Франка, 10, м. Борщів Тернопільської області. Відповідач: інспектор СРПП №2 Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Атаманчук Михайло Володимирович, місцезнаходження: вул. Франка, 10, м. Борщів Тернопільської області.

Головуючий