Справа № 264/6258/18
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6258/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону ТОР у Донецькій області Півнева Даніїла Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону ТОР у Донецькій області Півнева Даніїла Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування якого зазначив, що 28 жовтня 2018 року відповідачем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до постанови він нібито 28 жовтня 2018 року о 02:59 годині, керував транспортним засобом та рухався по вул. Артема, 58, в м. Маріуполі по зустрічній смузі для руху, а також керував автомобілем з встановленим газобалонним обладнанням без узгодження з територіальним сервісним центром МВС з надання адміністративних послуг, чим порушив вимоги п.п.32.2б, 31.3а Правил дорожнього руху України. Вважає, що постанова винесена за відсутністю будь-яких доказів вчинення ним правопорушення та містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце, оскільки ПДР України він не порушував. Зазначив, що 26.10.2018 року на транспортному засобі було встановлено ГБО, але воно не експлуатується, оскільки система не укомплектована, тому установка ГБО є непрацездатною. Вказав, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавив його права та можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 09.11.2018 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону ТОР у Донецькій області Півнева Даніїла Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

18 грудня 2018 року відповідачем до канцелярії суду наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ВР №078618 від 28.10.2018 року, винесеної інспектором роти №1 батальйону ТОР у Донецькій області Півневим Даніїлом Андрійовичем відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 та ч.2 ст.122КУпАП, встановлено, що 28.10.2018 року останній по вул. Артема, 88, в м. Маріуполі, керував транспортним засобом «ВАЗ21063» номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по трамвайній колії зустрічного напрямку та на розсіювачах задніх світлових приладів вказаного транспортного засобу нанесено покриття, що зменшує їх прозорість та світло пропускання, чим порушив п.31.4.3 ґ Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 та ч.2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З метою фіксування правопорушення, забезпечення дотримання ПДР у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 40 «Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний факт правопорушення зафіксовано на відеорегістраторі, встановленому в службовому автомобілі патрульної поліції.

Так, з наданого відповідачем відеозапису інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, вбачається, що останній здійснив проїзд по колії зустрічного напрямку, а саме: здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку руху.

Окрім того, твердження позивача щодо позбавлення його можливості скористатись у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приведені норми чинного законодавства України та конкретні обставини справи дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому жодного доказу, який би спростував факти, викладені в постанові, в ході судового розгляду справи суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено, тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 72-77, 86, 205, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 22, ч. 1 ст. 122 , ст. 247, ст. 251,262, ст. 280, 284, ч. 3 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону ТОР у Донецькій області Півнева Даніїла Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко