Справа № 460/3031/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року м. Рівне №460/3031/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГрінТранс"
доУправління Укртрансбезпеки у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГрінТранс" (далі - ТОВ "ГрінТранс", позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 137294, № 137295, № 137296, № 137297, № 137298, № 137299, № 137300, № 137301, № 137302, № 137303, № 137304, № 137305, № 137306, № 137307, № 137308, № 137309, № 137310, № 137311, № 137312, № 137313, № 137314, № 137315, № 137316, № 137317, № 137318, № 137319, № 137320, № 137321 від 02 липня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що викладене в акті порушення передбачає єдину (одну) санкцію за перевезення без щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 гривень).

Позивач зазначає, що оскільки текст 6-ї Поправки до ЄУТР не був опублікований у встановленому порядку та не перекладений українською мовою, посилання на таку Поправку як на підставу наявності тих чи інших порушень, джерело виникнення тих чи інших обов`язків є необґрунтованими.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем не забезпечено права особи на участь у прийнятті оскаржуваних рішень; не було повідомлено позивача про розгляд справи у встановленому порядку.

Вищезазначені обставини, на думку позивача, свідчать про неправомірність застосування до нього адміністративно-господарського штрафу та прийняття постанов № 137294, № 137295, № 137296, № 137297, № 137298, № 137299, № 137300, № 137301, № 137302, № 137303, № 137304, № 137305, № 137306, № 137307, № 137308, № 137309, № 137310, № 137311, № 137312, № 137313, № 137314, № 137315, № 137316, № 137317, № 137318, № 137319, № 137320, № 137321 від 02 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 01.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У строк встановлений судом, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог (а.с. 94-100). Зокрема, зазначив, що 02 липня 2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок та направлення на перевірку № 007330 від 27.06.2019, керуючись Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі - ЄУТР), Законом України "Про автомобільний транспорт", Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" (далі - Порядок здійснення державного контролю), на а/д Київ-Чоп 434 км проводилася рейдова перевірки транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

О 16:10 год. працівниками Укртрансбезпеки був зупинений автомобіль IVECO номерний знак НОМЕР_1 для перевірки документів, на підставі яких виконуються міжнародні вантажні перевезення.

Перевіряючи вищезазначений автомобіль, інспекторами встановлено, що транспортний засіб належить і використовується ТзОВ "ГрінТранс" (Російська Федерація).

Перевіркою тахографа, що був встановлений у транспортному засобі позивача виявлено, що управління транспортним засобом здійснюється без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія за 28 календарних днів, чим порушено вимоги п.4.1 6-ї Поправки до ЄУТР.

За результатами перевірки складено акт № 121968 від 02.07.2019, у якому зафіксовані порушення, відповідальність за які передбачена ч.1 абз.11 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажів без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв.

Після виявлення порушення і складення акту, посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області було прийнято ряд постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу по 680 грн. кожна за управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв. Інформація про порушення та накладені стягнення була передана до митних органів для реагування.

Іншого порядку прийняття рішення за результатами розгляду акту для іноземного перевізника законодавством України не передбачено.

Представники позивача та відповідача в судове засідання призначене на 27.11.2019 не прибули. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Представник відповідача клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частин першої та дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, ухвалою суду від 27.11.2019 суд перейшов до розгляду справи в письмовому провадженні.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

02 липня 2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок та направлення на перевірку № 007330 від 27.06.2019, керуючись Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, Законом України "Про автомобільний транспорт", Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", на а/д Київ-Чоп 434 км проводилася рейдова перевірки транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів (а.с. 101).

О 16:10 год. працівниками Укртрансбезпеки був зупинений автомобіль IVECO номерний знак НОМЕР_1 для перевірки документів, на підставі яких виконуються міжнародні вантажні перевезення.

Перевіряючи вищезазначений автомобіль, інспекторами встановлено, що транспортний засіб належить і використовується ТОВ "ГрінТранс" (Російська Федерація) (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, міжнародної товарно-транспортної накладної та Дозволу АС № 421356).

Відповідно до вимог ЄУТР, Конвенції міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, яка ратифікована Законом України № 129 від 06.03.2008 р., а також ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", на виконання своїх повноважень та, з метою перевірки тривалості робочого часу та часу відпочинку водія, який виконував міжнародні перевезення вантажу, у водія були витребувані тахокарти у кількості, що передбачає ЄУТР. Зокрема, відповідно до п.4.1 Поправки № 6 до ЄУТР з 20.03.2010 р. водії зобов`язані надавати інспектору для контролю щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку за поточний день (02.07.2019) та попередні 28 календарних днів, (тобто 1+28).

Перевіркою тахографа, що був встановлений у транспортному засобі позивача виявлено, що управління транспортним засобом здійснюється без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія за 28 календарних днів.

У спростування виявленого у ході рейдової перевірки порушення позивачем не надано жодного доказу.

За результатами перевірки складено акт № 121968 від 02.07.2019, у якому зафіксовані порушення, відповідальність за які передбачена ч.1 абз.11 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажів без щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв (а.с. 14).

Після виявлення порушення і складення акту, посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області 02.07.2019 було прийнято постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 137294, № 137295, № 137296, № 137297, № 137298, № 137299, № 137300, № 137301, № 137302, № 137303, № 137304, № 137305, № 137306, № 137307, № 137308, № 137309, № 137310, № 137311, № 137312, № 137313, № 137314, № 137315, № 137316, № 137317, № 137318, № 137319, № 137320, № 137321 у розмірі 680 грн. кожна за управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв (а.с. 15-42).

Інформація про порушення та накладені стягнення була передана до митних органів для реагування.

Не погоджуючись із діями та рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся в суд з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з п. п. 2, 3 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Так, відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку № 1567).

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У свою чергу, відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону № 2344-ІІІ на території України повинні виконуватися вимоги встановлення та використання на транспортних засобах, які призначаються для міжнародних перевезень, контрольних приладів (тахографів) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, передбачені законодавством країни, на території яких виконуються перевезення.

Згідно з ч. 7 ст. 53 Закону № 2344-ІІІ у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв (ч. 8 ст. 53 Закону № 2344-ІІІ).

Таким чином, норми Закону № 2344-III зобов`язують автомобільних перевізників та водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, до яких відносяться, зокрема, реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти.

Поряд з цим, з 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів визначено в пунктах 20-30 Порядку № 1567.

Зокрема, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20).

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (пункт 21).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22).

Згідно з матеріалами справи, в акті перевірки від 02.07.2019 № 121968 зафіксовано допущення позивачем порушень, відповідальність за які передбачена абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Під час оформлення даних порушень позивач не забезпечив надання пояснень чи заперечень перевіряючим, при складанні акту перевірки не вказав про наявність відповідних тахокарт за період з 04.06.2019 по 01.07.2019.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 11).

Суд зауважує, що ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

При цьому, з аналізу змісту даної статті судом не встановлено, що управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є триваючим правопорушенням.

Заповнення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є щоденним обов`язком водія, а тому перевірка дотримання такого обов`язку проводиться окремо за кожен день, коли водій керував відповідним транспортним засобом.

Таким чином, у разі виявлення порушення водієм зазначеного вище обов`язку уповноважена особа має право накладати штраф за кожен випадок такого порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.05.2019 у справі № 816/124/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Відтак, твердження позивача, що здійснення автомобільних перевезень без реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв - це одне правопорушення, а, отже, відповідач протиправно виніс 28 постанов про накладення штрафу за одне і те ж правопорушення, - не знаходить належного правового обґрунтування.

Зважаючи на викладене, відповідач, у відповідності до норми ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III правомірно застосував до позивача санкції у вигляді штрафу на загальну суму 19040,00 грн за здійснення міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за кожен випадок такого порушення.

З приводу твердження позивача про незабезпечення його права на участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 п. 25 Порядку № 1567 у разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи".

Іншого порядку прийняття рішення за результатами розгляду акту складеного відносно іноземного перевізника законодавством України не передбачено.

Крім того, суду слід зазначити, що 07 вересня 2005 року прийнято Закон України № 2819 "Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)" (далі - Закон № 2819), укладеної 01 липня 1970 року в м. Женева.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про міжнародні договори України", ратифікація, затвердження, прийняття, приєднання - це залежно від конкретного випадку форма надання згоди України на обов`язковість для неї міжнародного договору.

Статтею 14 Закону України "Про міжнародні договори України" передбачено, що міжнародні договори набирають чинності для України після надання нею згоди на обов`язковість міжнародного договору.

Відтак, прийнявши Закон № 2819, положення ЄУТР набрали чинності для України і є обов`язковими для виконання на території України всіма учасниками - Договірними Сторонами Європейської угоди з урахуванням поправок внесених до неї.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Всі основні аргументи, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення сторін, судом розглянуто та оцінено в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач при прийнятті постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. Доводи позивача не спростовують правомірності спірних рішень та не дають суду підстав для їх скасування.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю "ГрінТранс" (Чурилівський тупик, 6/2, м. Смоленськ, Російська Федерація, 214025, державний реєстраційний номер 536) в позові до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (вул. Небесної Сотні, 34, м. Рівне, 33013, ) про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу № 137294, № 137295, № 137296, № 137297, № 137298, № 137299, № 137300, № 137301, № 137302, № 137303, № 137304, № 137305, № 137306, № 137307, № 137308, № 137309, № 137310, № 137311, № 137312, № 137313, № 137314, № 137315, № 137316, № 137317, № 137318, № 137319, № 137320, № 137321 від 02 липня 2019 року - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10 грудня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.