Справа № 405/2705/19
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2705/19
Провадження №2-а/405/72/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Лисонь В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/2705/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора УПП в Кіровоградській області Гордієнка Олександра Валерійовича (21030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22-а) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до відповідача інспектора УПП в Кіровоградській області Гордієнка О.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 01.04.2019 року відповідач виніс постанову серії ЕАВ № 1035051, якою притягнув його (позивача) до адміністративної відповідальності ЗА Ч . 1 СТ. 121 КУпАП за те, що він (позивач) 01.04.2019 року о 22 год. 01 хв. на автодорозі Кропивницький-Тернопіль-Стрий, керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби. При цьому він (позивач) пояснив відповідачу, що лампа лівої фари в режимі ближнього світла при виїзді перебувала в належному технічному стані, а про факт її несправності йому стало відомо від поліцейського, а тому дана несправність виникла під час руху транспортного засобу. Позивач не мав можливості її усунути на місці, та оскільки він вже перебував біля м. Кропивницький, то згідно п. 31.5 Правил дорожнього руху мав намір рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п. 9.9 та 9.11 Правил дорожнього руху. Позивач вважає, що він керував транспортним засобом, з дотриманням вимог Правил дорожнього руху. Також зазначив, що відповідач повинен був розглянути справу про адміністративне правопорушення лише у будівлі управління патрульної поліції, а не на місці правопорушення. На підставі зазначеного, позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище адміністративним позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду не надходили.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов від 07.05.2019 року вих. № 248/19, зареєстрований в суді 08.05.2019 року за вх. № 11292, в якому (відзиві) відповідач по суті адміністративного позову зазначив, що 01.04.2019 року при здійсненні патрулювання було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме як громадянин ОСОБА_1 на автодорозі Кропивницький-Тернопіль-Стрий, 702 км, керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим ним (відповідачем) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1035051 від 01.04.2019 року, та яка (постанова) відповідає всім вимогам закону, а її зміст обставинам правопорушення. На підставі зазначеного, відповідач просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Крім того, до відзиву на адміністративний позов відповідачем додано як доказ по справі матеріали відео-фіксації з місця адміністративного правопорушення від 01.04.2019 року, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор, на носії інформації - DVD-R диску.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.04.2019 року інспектором роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області Гордієнком О.В. винесено постанову серії ЕАВ № 1035051 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 01.04.2019 року о 22 год. 01 хв. на автодорозі Кропивницький-Тернопіль-Стрий, ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п. 31.4.3 в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного відповідачем інспектором роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області Гордієнком О.В. як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕАВ № 1035051 від 01.04.2019 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

При цьому, відповідно до пп. 31.4.3 «в» п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачем в якості доказу відео-файлам: «», «», «», «», які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «Ю./ ОСОБА_1 01.04.19», судом відзначається, що зазначені файли містять записи з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, що здійснені вже після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, на яких (записах) зафіксована процедура оформлення адміністративного правопорушення та вказані відеозаписи не містять безпосередньої фіксації дій водія ОСОБА_1 , які б вказували на порушення останнім п. 31.3.4. в) ПДР України та містили б ознаки адміністративного правопорушення, виявлення яких відповідачем стало підставою винесення оскаржуваної постанови.

Більш того, зазначені відеозаписи містять фіксацію подій, що відбулися у часовому проміжку з 20 год. 55 хв. 01.04.2019 року по 21 год. 11 хв. 01.04.2019 року, що суперечить оскаржуваній постанові, в якій датою та часом вчинення адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові вказано 22:01:53 01.04.2019 року.

На підставі переглянутих зазначених вище доказів, у вигляді відеофайлів, судом відзначається, що дані відеозаписи, за відсутності фіксації на них події адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , - не обґрунтовують обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: не є даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа - відповідач інспектор УПП в Кіровоградській області Гордієнко О.В. встановив порушення вимог п.п. «в» п. 31.3.4 Правил дорожнього руху та прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його (адміністративному правопорушенні) вчиненні або інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом відзначається, що оскаржувана постанова серії ЕАВ № 1035051 від 01.04.2019 року не містить посилання на інші докази (пояснення свідків, речові докази, показання технічних приладів чи технічних засобів тощо) за результатами оцінки яких відповідач встановив порушення вимог п.п. «в» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху та прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його (адміністративному правопорушенні) вчиненні, що в свою чергу об`єктивно позбавляє суд можливості належним чином дослідити докази по справі про адміністративні правопорушення в разі їх наявності та надати їм відповідну правову оцінку на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на зазначене, беручи до уваги твердження позивача про те, що він, 01.04.2019 року о 22 год. 01 хв. на автодорозі Кропивницький-Тернопіль-Стрий, керуючи транспортним засобом RENAULT LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , не порушував вимог пп. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України, при цьому, зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем шляхом надання суду належних та допустимих доказів, на підставі чого суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАВ № 1035051 від 01.04.2019 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена суб`єктом владних повноважень - інспектором роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області Гордієнком О.В. не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.п. «в» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та у порушенні ним (позивачем) вимог п.п. «в» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, зокрема, як зазначено у постанові серії ЕАВ № 1035051 від 01.04.2019 року про те, що порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху виразилося у керуванні транспортним засобом, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до такого висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відповідачем відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення слід було здійснювати відповідачем за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не на місці зупинки транспортного засобу, виходячи з наступного.

При вирішенні спорів про правомірність розгляду органами Національної поліції справ про адміністративне правопорушення одразу після їх вчинення та складання постанов про притягнення до адміністративної відповідальності одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, а також правомірність винесення органами Національної поліції постанови про накладення адміністративного стягнення без складання протоколу про адміністративне правопорушення у скороченому провадженні існують розбіжності.

Розбіжності виникли через різне розуміння змісту словосполучення "на місці вчинення правопорушення", використане в статті 258 КУпАП, якою встановлено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, та словосполучення "за місцем його вчинення", вжитого в частині першій статті 276 цього Кодексу, яка визначає місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП.

Разом з тим, зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженанаказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.

Таким чином, приписи рішення Конституційного Суду України по справі № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Частина друга ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до органів Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушенняправил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч. 1 ст. 121 КУпАП). Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, на підставі чого адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1035051 від 01.04.2019 року відносно позивача, як така, що винесена відповідачем в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, - закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 1 ст. 121, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора УПП в Кіровоградській області Гордієнка Олександра Валерійовича (21030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22-а) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1035051 від 01.04.2019 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області Гордієнком Олександром Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.4.3 в) Правил дорожнього руху та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова