Справа № 460/775/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/9611/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області, Управління Державної казначейської служби України у місті Рівному Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Щербаков В.В.,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, Управління Державної казначейської служби України у місті Рівному Рівненської області, яким просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Рівненській області щодо невжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення позивачу надміру сплаченого акцизного податку в розмірі 3829,41 грн.; стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у місті Рівному Рівненської області на його користь надміру сплачений акцизний податок у розмірі 3829,41 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Рівненській області щодо невжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення ОСОБА_1 надміру сплаченого акцизного податку в розмірі 3829,41 грн.; зобов`язано Головне управління ДФС у Рівненській області надати Управлінню Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області висновок на повернення ОСОБА_1 надміру сплаченого акцизного податку в розмірі 3829,41 грн.; у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області на користь ОСОБА_1 надміру сплачений акцизний податок у розмірі 3829,41 грн. відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що декларацією від 18.03.2019 року ОСОБА_1 уточнив показник акцизного податку, який був вказаний у декларації від 18.01.2019 року, тому суд критично оцінив покликання відповідача на те, що декларація подана позивачем 18.03.2019 є звітною, оскільки з доданих до неї матеріалів встановлено, що вона є уточнюючою, а при її заповненні позивачем допущено описку. Також суд зазначив, що при подачі заяви на повернення помилкового сплаченого акцизного податку позивачем додано весь пакет документів, якими підтверджується переплата акцизного податку в розмірі 3829,41 грн. Враховуючи наведене вище, а також те, що у позивача на момент звернення з заявою про повернення надміру сплачених коштів відсутній податковий борг, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Рівненській області щодо невжиття передбачених статтею 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення позивачу надміру сплаченого акцизного податку в розмірі 3829,41 грн. Крім того, суд вважав, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, а тому дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління ДФС у Рівненській області надати вищезазначений висновок Управлінню Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області, а в задоволенні позовних вимог до Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області відмовити.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач Головне управління ДФС у Рівненській області. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до поданої декларації з акцизного податку від 18.01.2019 року ОСОБА_1 задекларовано суму акцизного податку в розмірі 15318,00 грн. Отже, позивач самостійно визначив суму грошового зобов`язання з даного платежу та сплатив її до бюджету. Щодо подання позивачем 18.03.2019 року нової декларації з акцизного податку апелянт зазначає, що у графі 011 цієї декларації вказано її статус «звітна», тому твердження позивача, що ним подано уточнюючу декларацію, є безпідставним.

В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів вважає за можливе відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив суд, 29.12.2018 року ОСОБА_1 при переобладнанні транспортного засобу марки Peugeot Partner, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2014, об`єм двигуна 1560 куб. см, з вантажного на пасажирський сплатив акцизний податок у розмірі 15317,64 грн. згідно з поданою ним декларацією з акцизного податку від 18.01.2019 року, в якій задекларовано вказану суму.

18.03.2019 року ОСОБА_1 надіслав до Головного управління ДФС у Рівненській області декларацію з додатками 1, 10 з уточненням раніше задекларованого акцизного податку, визначивши такий в сумі 11488,23 грн.

Також 18.03.2019 року позивач надіслав до Головного управління ДФС у Рівненській області заяву, в якій на підставі ст. 43 Податкового кодексу України просив повернути коштів в розмірі 3829,18 грн. як суму надміру сплаченого акцизного податку.

Однак листом від 27.03.2019 року № 3357/ФОП/17-00-40-02-09 Головне управління ДФС у Рівненській області відмовило ОСОБА_1 у поверненні цих коштів, мотивуючи відмову тим, що в декларації ним самостійно задекларований акцизний податок в сумі 15310,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність даної відмови податкового органу, зважаючи на таке.

Відповідно до пп. 14.1.4 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України акцизний податок це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з пп. 212.1.14 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є, зокрема, особа власник ввезеного на митну територію України вантажного транспортного засобу, що переобладнується у легковий автомобіль, з якого справляється акцизний податок.

Відповідно до пп. 215.3.5-1 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками, зокрема, автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД: ставка податку (Ставка) для відповідного транспортного засобу визначається за формулою: Ставка = Ставка базова х К двигун х К вік, де Ставка базова ставка податку в євро за 1 штуку транспортного засобу: з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) з об`ємом циліндрів до 3500 куб. сантиметрів (включно) 75,0; К вік коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15).

Згідно з п. 216.11 ст. 216 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі здійснення переобладнання вантажного транспортного засобу, який відповідає товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, у легковий автомобіль, який відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, є дата видачі документа про відповідність переобладнаного автомобіля вимогам безпеки дорожнього руху. У цьому випадку акцизний податок сплачується власником такого транспортного засобу не пізніше дати подання документів до органу, що здійснює державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації такого транспортного засобу.

Як встановив суд, 29.12.2018 року ОСОБА_1 здійснив реєстрацію транспортного засобу марки Peugeot Partner, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2014, об`єм двигуна 1560 куб. см., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 тип загальний пасажирський, переобладнано з вантажного.

Враховуючи показники вказаного транспортного засобу та ставки податку, визначені наведеними вище нормами Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що у зв`язку з переобладнанням вказаного автомобіля підлягав сплаті акцизний податок в розмірі 11488,23 грн.

Однак, як описано вище, позивач 18.01.2019 року подав декларацію акцизного податку за грудень 2018 року, в якій задекларував до сплати акцизний податок в сумі 15318,00 грн., яку пізніше сплатив.

Відповідно до п. 217.1 ст. 217 Податкового кодексу України суми податку, що підлягають сплаті, з підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, а також реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі, визначаються платником податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов`язань.

Згідно з п. 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як описано вище, 18.03.2019 року ОСОБА_1 подав нову (уточнюючу) декларацію акцизного податку за грудень 2018 року, в якій задекларував до сплати акцизний податок в розмірі 11488,23 грн. в зв`язку з переобладнанням зазначеного вище транспортного засобу.

Щодо посилання відповідача на те, що в декларації, поданій 18.03.2019 року, вказано її тип «Звітна», в зв`язку з чим її не можна вважати уточнюючою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність таких тверджень, оскільки з доданих до неї матеріалів можливо достовірно встановити, що вона є уточнюючою, а при зазначенні типу декларації «Звітна» є опискою, допущеною позивачем при її заповненні. Також колегія суддів вважає такий підхід контролюючого органу необґрунтованим і недоцільним, оскільки це є проявом надмірного формалізму у спірних правовідносинах.

Крім того, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що при подачі заяви на повернення помилкового сплаченого акцизного податку позивач долучив пакет документів, якими достовірно підтверджується переплата акцизного податку в розмірі 3829,41 грн.

Відповідно до пп. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України помилково сплачені грошові зобов`язання це суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Згідно з пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право, серед іншого, на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до п. п. 43.1-43.6 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Норми ст. 43 Податкового кодексу України узгоджуються з нормами «Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 року № 1146, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 року за № 1679/28124 (далі Порядок № 1146, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, п. 5 Порядку № 1146 було визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Згідно з п. 8 Порядку № 1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пізніше ніж за дев`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до змісту наведених норм законодавства обов`язковими умовами для повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми, але за умови наявності надміру сплачених грошових зобов`язань та відсутності податкового боргу. А наявність вказаних обставин зобов`язує контролюючий орган вжити заходи до прийняття рішення про повернення надмірно сплачених до бюджету коштів.

Як встановив суд і що описано вище, ОСОБА_1 сплатив акцизний податок в розмірі 15317,64 грн. помилково і на підставі заяви, яку подано на адресу Головного управління ДФС у Рівненській області 18.03.2019 року, просив повернути помилково сплачені кошти в сумі 3829,41 грн.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про підставність і доведеність позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Рівненській області щодо невжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення позивачу надміру сплаченого акцизного податку в розмірі 3829,41 грн.

Також, враховуючи, що згідно з нормами ст. 43 Податкового кодексу України та п. 8 Порядку № 1146 повернення сум надміру сплаченого податку здійснюється на підставі відповідного висновку контролюючого органу, який подається для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ДФС у Рівненській області надати Управлінню Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області висновок на повернення ОСОБА_1 надміру сплаченого акцизного податку в розмірі 3829,41 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі № 460/775/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області, Управління Державної казначейської служби України у місті Рівному Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 06.12.2019 року