Справа № 752/6897/19
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/6897/19
Провадження № 2-а/752/317/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2019 року Голосіївський районний суд м. Києвау складі судді Мазура Ю.Ю., за участю секретаря Воробйова І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Давиденка Артема Романовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1010490 від 24.03.2019, винесену Інспектором 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції Давиденком А.Р. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що 24.03.2019 він рухався на своєму транспортному засобі на 66 км в напрямку м. Києва автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп» із допустимою швидкістю руху. Однак, був зупинений працівниками поліції, які винесли незаконну та необгрунтовану постанову за відсутоності належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. У зв`язку із цим, вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, зазначає, що зазначені відповідачем відомості, які були зафіксовані за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів «TruCAM 20/20», не є належними доказами винності його у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вказаний вимірюваний прилад виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362.

Крім того, вважає, що інспектор 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області лейтенант поліції Давиденко А.Р., не має відповідних повноважень на складання постанови у справах про адміністративне правопорушення в силу Закону України «Про Національною поліцію».

В судовому засіданні, 05.06.2019 позивач та представник відповідача не заперечували проти розгляду справи в порядку письмового провадження, а тому суд, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

24.05.2019, на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що інспектор поліції при складанні оскаржуваної постанови, діяв, в межах повноважень та у спосіб, що визначеним законодавством, а оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, яка прийнята відповідно до ст.ст. 252, 276, 283 КпАП України. Крім того, зазначає, що посилання позивача про те, що лазерний вимірювач швидкості автотранспортних засобів «TruCAM 20/20» відсутній у Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, є необґрунтованими, оскільки вказаний вимірюваний прилад зареєстрований у встановленому законом порядку.

07.06.2019, на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що представником відповідача не спростовані його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а доводи, які містяться у ньому, не відповідають фактичним обставинам справи і не доводять вину позивача.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.03.2019 Інспектором 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції Давиденком А.Р. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1010490 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 255,00 грн.

Як вбачається із вказаної постанови, 24.03.2019 об 11 год. 47 хв. водій керуючи транспортним засобом «Hyndai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , рухався на 66 км в напрямку м. Києва автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп», зі швидкістю 134 км/год, при допустимій 110 км/год., чим порушив п. 12.6 «ґ»ПДР України, а саме здійснив порушення швидкісного режиму іншими транспортними засобами на автодорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху «TruCAM 20/20, 000681».

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність доказів про вчинення адміністративного правопорушення, а саме фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС 000681, на якому зафіксовано, що вказаний транспортний засіб - автомобіль, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 134 км/год.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених 10.10.2001 Постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 (далі - ПДР України) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.6 «ґ» ПДР України, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він рухався на вказаній автомобільній дорозі із допустимою швидкістю для руху у відповідності до ПДР України.

Натомість, відповідачем надано фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС 000681, на якому зафіксовано, що автомобіль із номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 134 км/год.

Крім того, в позовній заяві позивач посилається на неправомірність складеної постанови відносно нього, оскільки у відповідача відсутні належні та допустимі докази того, що зафіксована відповідачем швидкість має відношення саме до водія ОСОБА_1 . При цьому, вищезазначена постанова винесена неуповноваженою особою на складання постанови у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Крім того, стаття 222 КУпАП надає повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч.1-3 ст. 122 КУпАП працівниками Органів Національної поліції.

Зі змісту статті 276 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачемвинесено вказану постанову правомірно, за місцем вчинення адміністративного правопорушення та за місцем несення служби інспектором патрульної поліції, тобто у спосіб та в порядку визначеному Законом.

К;рім того, в якості підстав обгрунтування позовних вимог позивач, зазначає, що вищезазначена постанова була складена з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів «TruCAM 20/20», який є виключеним з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362.

Судом встановлено, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Міжперевірочний інтервал, установлений під час затвердження типу вимірювача, - не більше одного року.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11919, виданого 25.09.18 ДП «Укрметртестстандарт» та чинного до 25.09.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000681, є придатним до застосування.

При цьому, можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 №04/02/03-3008.

Отже, лазерний вимірювач швидкості «TruCam LT1 20/20» здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362, зазначений пристрій TruCAM, був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Судом встановлено, що у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення нових зазначених приладів на територію України. При цьому, засоби вимірювальної техніки, які вже були введені в експлуатацію до моменту виключення їх із Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

З огляду на вищевикладене, оскільки, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства, а тому посилання позивача в цій частині, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, стороною відповідача доведено правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено факту неправомірності дій щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із цим в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-244, 246 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Давиденка Артема Романовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур