Справа № 263/11203/19
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/276/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Бондара Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з вищевказаним адміністративним позовом в обґрунтування якого вказав, що 18.07.2019 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Бондарем В.В. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 648510.

Відповідно до винесеної постанови 18.07.2019 року в м. Маріуполі Донецької області по вул. П.Орлика ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху України п.2.13, а саме керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки електробайк «ТМ ROVER», на якому він рухався згідно з технічним паспортом має потужність двигуна 800 Вт (0.8 кВт) та важить 103 кг, та не підходить під категорію транспортні засоби, а отже для керування ним не потрібна наявність відповідного посвідчення водія.

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 648510 від 18.07.2019 року, винесену інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Бондарем В.В.

Ухвалою судді від 26.07.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

16.08.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнав, вважає, що постанова винесена обґрунтовано та законно, оскільки позивач після зупинки транспортного засобу поліцейським не виконав законну вимогу поліцейського, а саме не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначив, що позивач повинен мати посвідчення водія на транспортні засоби, що відносяться до категорії А1, у подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено у постанові від 18.07.2019 року серія НК № 648510 відносно ОСОБА_1 , у м. АДРЕСА_1 , було зупинено мопед ROVER TOZG87Z, згідно зі ст.35 п.3 Закону України «Про Національну поліцію», при перевірці документів у водія не було (ніколи не отримував категорію А1) відповідної категорії, тобто не мав права керувати цим транспортним засобом, чим порушив п.2.13 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Під категорію транспортних засобів А1 підпадають мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Таким чином під категорію А1 підпадають мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби з потужністю електродвигуна від 3 кВт до 4 кВт.

Потужність двигуна транспортного засобу «ТМ ROVER TOZG87Z», яким керував позивач має 800 Вт, згідно з технічним паспортом на транспортний засіб, тобто водій не зобов`язаний взагалі мати посвідчення на керування даним транспортним засобом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що додає в якості доказу оптичний диск з даними, на якому зафіксоване спілкування поліцейського з позивачем.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідачем суду не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскільки, під час розгляду справи, судом не було встановлено в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України, підтверджених належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що постанова серії НК № 648510 від 18.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, ст.ст. 126 ч.2, 245,251,280 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Бондара Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Бондара Володимира Володимировича від 18.07.2019 серії НК № 648510 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати, а провадження в справі закрити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Г.Шатілова