Справа № 160/11579/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С.
за участі секретаря судового засіданняТерентенко О. О.
позивача представника позивача відповідача представника відповідачане з`явився не з`явився не з`явився не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови
Також, даною ухвалою зобов`язано відповідача надати на електронну адресу суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 59894522.
Позовна заява мотивована тим, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т. Л. були відсутні законні підстави для прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів, тому що позивач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 та працює в компанії ТОВ «АТБ Маркет» в магазині «Продукти 12», який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл.., м. Нікополь, проспект Трубників, буд. 12 на посаді товарознавець з 18.05.2012. Таким чином, відповідач протиправно прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців, незважаючи на місце проживання та перебування боржника в іншому виконавчому окрузі. Грошові кошти на картковому рахунку не є майном у розумінні ст. 190 ЦК України. Так само, не передбачено й визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцезнаходженням банку. Представник АТ «Банк Форвард», звертаючись до приватного виконавця, не надав доказів того, що позивач був клієнтом банку, мав картковий рахунок у банку. Таким чином, позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.
05.11.2019 Дніпропетровським окружним адміністративним судом отримано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність заявлених позивачем вимог та відсутність підстав для задоволення позовної заяви.
Позивач та відповідач до суду не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Перевіривши матеріали позовної заяви, відзиву на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
31.07.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1765, про стягнення з ОСОБА_1 , місце народження: місто Нікополь Дніпропетровської області, місце роботи: ТОВ «АТБ Маркет», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , яка є боржником за кредитним договором № 109576076 від 08.10.2013 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.11.2017 по 09.02.2018. Сума повної заборгованості складає 34 594,63 грн.
23.08.2019 АТ «Банк Форвард» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Вольф Т. Л. із заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, відповідно до якої просило відкрити виконавче провадження за місцем за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника.
На підставі вищенаведеної заяви 23.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києв Вольф Т. Л. було відкрито виконавче провадження №59894522 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 35 444,63 грн.
Позивач, вважаючи, що постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято з порушенням територіальності, звернувся до суду з позовом.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». (далі Закон №1404-VIII).
У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. (ч. 1ст. 24 Закону №1404-VIII)
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Положеннями п.3 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII встановлено, що у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Тобто, приватний виконавець під час прийняття рішення про наявність законних підстав для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження керується даними виконавчого листа.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у виконавчому документі зазначено місце реєстрації позивача АДРЕСА_3 та вказано місце роботи: ТОВ «АТБ Маркет».
З відзиву відповідача вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження слугувала інформація, зазначена в заяві про відкриття виконавчого провадження, поданої АТ «Банк Форвард» про наявність майна боржника (грошових коштів) у місті Києві, а саме карткового рахунку.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 3.1 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.
Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію у цій справі означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України «Про виконавче провадження», у якому йдеться про «кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках».
Вищевказана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.09.2018 у справі №905/3542/15.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Системний аналіз норм свідчить, що виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до 11.05.2017 була зареєстрована в Кіровоградській області село Ставидла АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 з 11.05.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено паспортними даними позивача.
Проте, з наявних у справі доказів вбачається лише наявність карткового рахунку у позивача, тоді як будь-яких відомостей про наявність на цьому картковому рахунку грошових безготівкових коштів відповідачем не надано, матеріали справи не містять.
Тобто, на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття спірної постанови у позивача було відсутнє будь-яке майно, у тому числі, грошові кошти, які б знаходились в межах виконавчого округу відповідача.
Натомість у виконавчому документі чітко зазначено адресу боржника та його місце роботи, проте приватний виконавець вказані відомості під час відкриття виконавчого провадження не врахував.
Враховуючи, що діяльність приватного виконавця Вольф Т. Л. поширюється на місто Київ, тому прийняття до примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 коштів вчинено з порушенням місця виконання виконавчого документа, що і є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження
Суд не враховує посилання відповідача на практику Верховного Суду, викладену у постановах від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15 та від 19.08.2019 у справі № 922/1293/15, оскільки висновки Верховного Суду здійснені з урахуванням обставин, відмінних від обставин у даній справі. Зокрема, у справі № 905/3542/15 в ухвалі апеляційного суду, яка підлягала примусовому виконанню, був зазначений лише рахунок Відповідача, що відкритий у ПАТ "ВТБ БАНК" з місцем реєстрації у місті Києві. У справі № 922/1293/15 боржником є юридична особа, та не встановлено наявність майна (грошових коштів).
З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись статтями 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 59894522 від 23.08.2019, відкритого на підставі виконавчого напису № 1765 від 31.07.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 35 444,63 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 грудня 2019 року.

Суддя О.С. Луніна