Справа № 580/2434/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року справа № 580/2434/19
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ренгевич Л.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання неправомірними дій щодо незарахування періодів роботи до стажу, який дає право на пенсію за віком, та зобов`язання зарахувати до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, періодів роботи, -

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати неправомірними дії щодо не зарахування позивачу до страхового стажу періодів роботи з 15.06.1974 по 23.02.1987 колгоспі Зоря Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області; з 24.02.1987 по 13.09.1990 в тресті Сантехмонтаж-1; з 17.09.1990 по 11.05.1993 в Черкаській філії КСТЗ; з 15.05.1993 по 31.08.1993 в ІПП Монтаж-Сервіс; з 01.09.1993 по 18.10.1996 в АТЗТ Монтажник; з 01.11.1996 по 13.08.1997 у військовій частині НОМЕР_1 ; з 28.07.1999 по 24.01.2003 на ЗАТ Боровицьке; з 26.02.2008 по 17.10.2008 в ТОВ НВФ Енергопласт; з 12.03.2009 по 14.04.2011 в ТОВ АК Маїс;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 15.06.1974 по 23.02.1987 колгоспі Зоря Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області; з 24.02.1987 по 13.09.1990 в тресті Сантехмонтаж-1; з 17.09.1990 по 11.05.1993 в Черкаській філії КСТЗ; з 15.05.1993 по 31.08.1993 в ІПП Монтаж-Сервіс; з 01.09.1993 по 18.10.1996 в АТЗТ Монтажник; з 01.11.1996 по 13.08.1997 у військовій частині НОМЕР_1 ; з 28.07.1999 по 24.01.2003 на ЗАТ Боровицьке; з 26.02.2008 по 17.10.2008 в ТОВ НВФ Енергопласт; з 12.03.2009 по 14.04.2011 в ТОВ АК Маїс.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 09 квітня 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Листом відповідача від 27.06.2019 №58967/03-02 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність 26 років страхового стажу. Згідно підрахунків відповідача загальний страховий стаж роботи по наданим документам становить 25 років 00 місяців 04 дні. Відповідач повідомив позивача, що в поданій архівній довідці у книзі за 1983 рік невірно зазначено його по-батькові « ОСОБА_2 » та запропоновано подати довідку про вихододні із вірно зазначеними прізвищем, ім`ям та по-батькові для зарахування в стаж періоду роботи з 01.01.1983 по 31.12.1983.

Позивач вважає, що його загальний страховий стаж становить 28 років 6 місяців 16 днів. ГУ ПФУ в Черкаській області безпідставно не врахувало в загальний трудовий стаж 3 роки 6 місяців 12 днів та відмовило у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Зазначає, що з червня 1974 року у віці 15 років він став членом колгоспу «Зоря» Топилівської сільської ради Чигиринського району та почав працювати на прицепці помічником тракториста. Загалом в колгоспі «Зоря» Топилівської сільської ради позивач працював у період з червня 1974 року по 24.02.1987.

Наявний трудовий стаж підтверджується трудовими книжками, які не містять виправлень та незрозумілих записів, тож дії відповідача щодо вимагання додаткових документів та незаконної відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи згідно поданих трудових книжок є протиправними.

05 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення (протокол №90 від 26.06.2019) про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як відсутні 26 років страхового стажу. Загальний стаж позивача згідно наданих документів становить 25 років 0 місяців 4 дні.

Управлінням не враховано позивачу стаж роботи з 01.01.1983 по 31.12.1983 в КСГП «Зоря», 237 трудоднів / людиноднів, у зв`язку з невірно зазначеним по-батькові ОСОБА_1 . Позивач може надати до Головного управління ПФУ в Черкаській області довідку про вихододні із вірно зазначеним прізвищем, ім`ям, по батькові для зарахування в стаж періоду роботи з 01.01.1983 по 31.12.1983 в КГСП «Зоря». При зарахуванні вищезазначеного періоду роботи загальний стаж позивача складе 25 років 9 місяців 12 днів.

В додаткових поясненнях від 18.10.2019 відповідач також зазначає, що роботу в колгоспі у підлітковому віці можливо зарахувати до страхового стажу виключно на підставі документів. Відповідно до архівної довідки від 05.02.2019, виданої ОСОБА_1 , відсутній встановлений мінімум трудоднів та відсутні дані за 1974 рік.

Ухвалою суду від 19.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та ухвалено розпочати розгляд справи по суті з 18.09.2019 без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 19.08.2019 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. до 18.09.2019; зобов??язано ОСОБА_1 до 17.09.2019 надати через канцелярію суду оригінал документу про сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

09 вересня 2019 року позивач надав клопотання, в якому просив звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 30.09.2019 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у сумі 768 грн. 40 коп.

Ухвалою суду від 30.09.2019 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області належним чином завірені копії заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та копій доданих до заяви документів; розрахунок трудового стажу ОСОБА_1 ; письмові пояснення щодо періодів роботи ОСОБА_1 , які були зараховані до його трудового стажу. та які не були зараховані з обґрунтуванням причин такого незарахування.

Ухвалою суду від 08.11.2019 вирішено розгляд адміністративної справи №580/2434/19 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; призначено судове засідання для розгляду справи по суті; визнано явку сторін в судове засідання обов`язковою; витребувано у позивача оригінали трудових книжок.

В судовому засіданні 19 листопада 2019 року позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

В судовому засіданні 19 листопада 2019 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивач працював колгоспі Зоря» Топилівської сільської ради Чигиринського району в 1974, 1976, 1977, 1980 1987 р.р.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 , він був членом колгоспу «Зоря» Топилівської сільської ради Чигиринського району в 1974, 1976, 1977, 1980 1987 р.р., і працював:

- з червня по серпень 1974 року на прцепці, відпрацьовано 43 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 230, нараховано грошей 132,95 карбованці;

- з вересня 1975 року по серпень 1976 року навчання в Степанецькому профтехучилищі №5;

- з вересня по січень 1976 року тракторист, відпрацьовано 146 людиноднів, встановлений мінімум трудоднів - 230, нараховано грошей 482,37 карбованці;

- з січня по травень 1977 року навчання в школі ДОСААФ, м. Черкаси;

- з травня по жовтень 1977 року відпрацьовано 99 людинодні;

- з жовтня 1977 року по жовтень 1979 року проходження строкової військової служби в рядах Радянської Армії;

- з січня 1980 року шофер, відпрацьовано 296 людиноднів, встановлений мінімум трудоднів 230, нараховано грошей 1203,43 карбованці;

- 1981 рік шофер, відпрацьовано 244 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 230, нараховано грошей 991,88 карбованці;

- 1982 рік - шофер, відпрацьовано 183 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 230 днів, нараховано грошей 827,02 карбованців;

- 1983 рік тракторист, відпрацьовано 252 людинодні, встановлений мінімум трудоднів - 240, нараховано грошей 1738,97 карбованців;

- 1984 рік тракторист, відпрацьовано 284 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 240, нараховано грошей 2189,13 карбованців;

- 1985 рік тракторист, відпрацьовано 274 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 240, нараховано грошей 2090,02 карбованців;

- 1986 рік тракторист, відпрацьовано 284 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 240, нараховано грошей 3748,95 карбованців;

- 1987 рік тракторист, відпрацьовано 7 людиноднів, встановлений мінімум трудоднів - 240, нараховано грошей 38,90 карбованців.

Виведений з членів колгоспу «Зоря» згідно наданої заяви за власним бажанням, протокол №2 від 24.02.1987

В лютому 2019 року позивачу видано архівну довідку від 05.02.2019 №32, згідно з якою у документах архівного фонду колгоспу «Зоря», з 1993 року колективне сільськогосподарське підприємство (КСГП) «Зоря», з 14 березня 2000 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Мудрівка» с.Топилівка Чигиринського району Черкаської області у книгах обліку розрахунків по оплаті праці є відомості про роботу ОСОБА_1 за 1976, 1980 1987 р.р. Згідно з приміткою у вказаній довідці: людино-дні в деяких місцях вказано через крапку згідно документа; у Книзі за 1983 рік вказаний як ОСОБА_3 ; дані за 1974 рік відсутні.

09 квітня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви додав: військовий квиток (№257899, №8992), диплом (свідоцтво, атестат) про навчання ( НОМЕР_2 ), довідка про прийняття на роботу (навчання) (№31, 32 від 05.02.219, №01-21/02 від 20.02.2019), трудова книжка НОМЕР_3 , БН від 04.11.1980, інші.

Відповідно до протоколу з підсистеми ПФУ «Призначення та виплата пенсії» стаж для розрахунку права на пенсію за віком ОСОБА_1 склав 25 років 00 місяців 04 дні. До вказаного стажу увійшли періоди: з 01.09.1975 по 25.08.1976 навчання у вищих / середніх навчальних закладах, 11 місяців, 25 днів; з 26.08.1976 по 31.12.1976 робота в колгоспі, 3 місяці 8 днів 84 трудодні / людино-дні; з 03.01.1977 по 23.04.1977 навчання у вищих / середніх навчальних закладах 3 місяці 21 день; з 19.10.1977 по 12.10.1979 військова строкова служба, 1 рік 11 місяців 24 дні; з 01.01.1980 по 31.12.1980 робота в колгоспі, 6 місяців 22 дні 170 трудодні / людино-дні; з 01.01.1981 по 31.12.1981 робота в колгоспі, 6 місяців 24 дні 176 трудодні / людино-дні; з 01.01.1982 по 31.10.1982 робота в колгоспі, 6 місяців 1 день 154 трудодні / людино-дні; з 01.01.1983 по 31.12.1983 робота в колгоспі, 237 трудодні / людино-дні; з 01.01.1984 по 31.12.1984 робота в колгоспі, 11 місяців 8 днів 283 трудодні / людино-дні; з 01.01.1985 по 31.12.1985 робота в колгоспі, 11 місяців 4 дні 283 трудодні / людино-дні; з 01.01.1986 по 31.12.1986 робота в колгоспі, 10 місяців 9 днів 263 трудодні / людино-дні; з 01.01.1987 по 15.01.1987 робота в колгоспі, 3 дні 3 трудодні / людино-дні; з 24.02.1987 по 13.09.1990 3 роки 6 місяців 20 днів; з 17.09.1990 по 11.05.1993 2 роки 7 місяців 25 днів; з 15.05.1993 по 31.08.1993 3 місяці 17 днів; з 01.09.1993 по 18.10.1996 3 роки 1 місяць 18 днів; з 01.11.1996 по 13.08.1997 9 місяців 13 днів; з 05.08.1998 по 30.11.1998 3 місяці 26 днів; з 28.07.1999 по 24.01.2003 3 роки 5 місяців 27 днів; з 26.02.2008 по 30.09.2008 7 місяців 9 днів; 01.11.2008 по 30.11.2008 5 днів; з 01.03.2009 по 14.04.2011 2 роки 1 місяць 25 днів; з 01.05.2015 по 29.05.2015 - 1 місяць.

Листом відповідача від 27.06.2019 №58967/03-02 позивача повідомлено, що 26.06.2019 прийнято рішення №90 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», через відсутність 26 років страхового стажу. Для зарахування в стаж періоду роботи з 01.01.1983 по 31.12.1983 в КСГП «Зоря» заявник може надати довідку про вихододні із вірно зазначеними прізвищем, ім`ям та по-батькові. Загальний страховий стаж роботи по наданим документам становить 25 років 00 місяців 04 дні. На призначення пенсії за віком заявник буде мати право після досягнення 63 років.

Після відмови у призначенні пенсії за віком 20 серпня 2019 року посадовою особою ГУ ПФУ в Черкаській області проведено документальну перевірку достовірності довідки від 05.02.2019 №32 про стаж, поданої для призначення пенсії, та досліджено книги обліку розрахунків із оплати праці за 1976, 1980-1987р.р. За наслідками перевірки складено акт №804 від 20.08.2019, в якому встановлено, зокрема, що в книзі обліку розрахунків з оплати праці за 1983 рік в графі «Фамилия, имя, отчество» зазначено ОСОБА_3 , інших подібних ПІБ не значиться.

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до трудової книжки, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Частиною першою статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно зі ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Стаття 62 Закону №1788-XII визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом приписів п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. у справі №439/1148/17.

Згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Усі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особою та печаткою (пункт 6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем не зараховано позивачу до страхового стажу:

- робота в колгоспі у 1974 році, оскільки відсутні підтверджуючі документи за 1974 рік (зокрема, книга обліку розрахунків з оплати праці за 1974 рік, архівна довідка);

- робота в колгоспі з травня по жовтень 1977 року 99 людиноднів;

- стаж роботи з 01.01.1983 по 31.12.1983 в КСГП «Зоря», 237 трудоднів / людино-днів, у зв`язку з невірно зазначеним по-батькові ОСОБА_1 в розрахункових документах;

- весь період роботи в колгоспі враховано за фактично відпрацьованими людиноднями, оскільки в архіві відсутні документи про встановлений мінімум людиноднів на кожний календарний рік.

У судовому засіданні досліджена трудова книжка колгоспника, згідно з якою позивач у вказані періоди працював у колгоспі «Зоря» Топилівського району Черкаської області, вказана професія, встановлений мінімум трудоднів, кількість відпрацьованих людиноднів, нарахована заробітна плата. Всі записи засвідчені підписом посадової особи та печаткою колгоспу.

З огляду на те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивача оформлена належним чином, відповідач протиправно не врахував періоди роботи позивача в колгоспі 43 календарних дні у 1974 році, 99 календарних днів у 1977 році та з 01.01.1983 по 31.12.1983 до його трудового стажу.

Також відповідач протиправно врахував періоди роботи за фактично відпрацьованими людиноднями у 1980, 1984-1986 р.р., а не як за календарний рік, оскільки у вказаних роках позивач відпрацював мінімум трудоднів:

- у 1980 р. мінімум трудоднів становив 230, відпрацьовано 296;

- у 1984 р. мінімум трудоднів становив 240, відпрацьовано 284;

- у 1985 р. мінімум трудоднів становив 240, відпрацьовано 274;

- у 1986 р. мінімум трудоднів становив 240, відпрацьовано 284.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Під час роботи в колгоспі «Зоря» у 1980, 1983-1986 рр. позивачем відпрацьований встановлений мінімум людиноднів, відтак при обчисленні страхового стажу для призначення пенсії за віком зараховуються відповідні календарні роки, а не час роботи за їх фактичною тривалістю.

У 1974, 1976, 1977, 1981, 1982, 1987 рр. позивач не відпрацював в колгоспі встановленого мінімуму трудоднів, відтак, згідно зі ст. 56 Закону №1788-XII при обчисленні стажу роботи враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Щодо інших періодів роботи (навчання) між сторонами відсутній спір.

З огляду на зазначене до трудового стажу позивача підлягають зарахуванню наступні періоди:

- з 1 червня 1974 року по 31 серпня 1974 року робота у колгоспі 1 місяць 13 днів - 43 людинодні;

- з 01.09.1975 по 25.08.1976 навчання в Степанецькому ПТУ №5 11 місяців, 25 днів;

- з 26.08.1976 по 31.12.1976 робота в колгоспі, 3 місяці 8 днів 84 людинодні / людино-дні (згідно акту перевірки №804 від 20.08.2019 з врахуванням попереднього періоду навчання);

- з 03.01.1977 по 23.04.1977 навчання школі ДОСААФ 3 місяці 21 день;

- з 24.04.1977 по 18.10.1977 робота в колгоспі, 3 місяці 9 днів 99 людиноднів;

- з 19.10.1977 по 12.10.1979 військова строкова служба, 1 рік 11 місяців 24 дні;

- з 01.01.1980 по 31.12.1980 робота в колгоспі, 1 календарний рік (норма людиноднів виконана);

- з 01.01.1981 по 31.12.1981 робота в колгоспі, 5 місяців 26 днів - 176 людиноднів (фактично згідно архівної довідки №32 від 05.02.2019, так як норма людиноднів не виконана);

- з 01.01.1982 по 31.10.1982 робота в колгоспі, 5 місяців 4 дні 154 трудодні / людино-дні фактично згідно архівної довідки №32 від 05.02.2019, так як норма людиноднів не виконана);

- з 01.01.1983 по 31.12.1986 робота в колгоспі, 4 календарних роки (норма людиноднів виконана);

- з 01.01.1987 по 15.01.1987 робота в колгоспі, 3 дні 3 трудодні / людино-дні;

- з 24.02.1987 по 13.09.1990 3 роки 6 місяців 20 днів;

- з 17.09.1990 по 11.05.1993 2 роки 7 місяців 25 днів;

- з 15.05.1993 по 31.08.1993 3 місяці 17 днів;

- з 01.09.1993 по 18.10.1996 3 роки 1 місяць 18 днів;

- з 01.11.1996 по 13.08.1997 9 місяців 13 днів;

- з 05.08.1998 по 30.11.1998 3 місяці 26 днів;

- з 28.07.1999 по 24.01.2003 3 роки 5 місяців 27 днів;

- з 26.02.2008 по 30.09.2008 7 місяців 9 днів;

- 01.11.2008 по 30.11.2008 5 днів;

- з 01.03.2009 по 14.04.2011 2 роки 1 місяць 25 днів;

- з 01.05.2015 по 29.05.2015 - 1 місяць, всього 26 років 11 місяць 18 днів.

Отже, трудовий стаж позивача складає більше 26 років, що надає йому право на призначення пенсії за віком.

Враховуючи вищезазначене, рішення відповідача про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, оформлене протокольним рішенням №90 від 26.06.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Як вище зазначалось, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закон №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно з відомостями трудової книжки страховий стаж позивача для призначення пенсії за віком складає 26 років 2 місяці 18 днів.

- Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

- З метою ефективного захисту прав позивача у сфері публічно-правових відносин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 09.04.2019 №4981, та прийняти рішення з врахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а вимоги такими, які підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо незарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 періодів роботи з 15.06.1974 по 23.02.1987 в колгоспі «Зоря» Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , періоди роботи у колгоспі «Зоря», правонаступниками якого є КСГП «Зоря» та СТОВ «Мудрівка» с. Топилівка, Чигиринського району Черкаської області, періоди роботи: з 1 червня 1974 року по 31 серпня 1974 року 43 дні; з 1 травня 1977 року по 18 жовтня 1977 року 99 днів; з 1 січня 1980 року по 31 грудня 1980 року 1 рік; з 1 січня 1981 року по 31 грудня 1981 року 176 днів; з 1 січня 1982 року по 31 жовтня 1982 року 154 дні; з 1 січня 1983 року по 31 грудня 1986 року 4 роки; з 1 січня 1987 року по 23 лютого 1987 року 3 дні, всього 6 років 3 місяці 25 днів.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оформлену протокольним рішенням №90 від 26 червня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, буд. 18, кв. 204, 18029, ідентифікаційний номер ) розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 9 квітня 2019 року №4981, та прийняти рішення з врахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 5 грудня 2019 року.

Головуючий суддя А.В. Руденко