Справа № 320/5784/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року № 320/5784/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про накладення штрафу від 3 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні №58129733,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про накладення штрафу від 3 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні №58129733 у розмірі 10 200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вищевказана постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є незаконною та неправомірною. Оскільки листом від 01.02.2019 № 1025/07-01 позивач повідомив державного виконавця, що на виконання рішення суду від 08.08.2018, на підставі якого видавався виконавчий лист, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в порядку визначеному судовим рішенням, за період з 27.03.2018 по 31.12.2018. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету. Тому, сума доплати ОСОБА_1 буде виплачена в порядку, визначеному вищевказаною постановою. Надання державному виконавцю належним чином завіреного рішення комісії при Пенсійному фонді України неможливо, оскільки Головне управління не є розпорядником інформації про прийняте нею рішення про наявність підстав для виплати перерахованої суми пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представник відповідача через службу діловодства суду подав відзив на адміністративний позов, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Стверджує, що листом Пенсійного фонду України від 01.07.2019 №19856/02-11 позивачу не було встановлено обмежень щодо направлення відповідного пакету документів для проведення виплати заборгованості по перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2019 № 649. Вищевказаним Порядком не передбачено направлення відповідних документів до Пенсійного фонду України лише на підставі відповідного розпорядження. Тобто, з дня проведення перерахунку заборгованості по пенсійним виплатам ОСОБА_1 по теперішній час пакет документів до Пенсійного фонду України, у відповідності до вимог Постанови № 649, боржником не направлявся.

28 листопада 2019 року від представника позивача через службу діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2018 року справа № 810/2383/18 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 5 % , внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ неправомірними.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 27 березня 2018 року за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду, 6 грудня 2018 року Київським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист № 810/2383/18 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 27.03.2018 за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 58 % відповідних сум грошового забезпечення.

18 січня 2019 року вищевказаний виконавчий лист пред`явлено стягувачем для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

21 січня 2019 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магдою Світланою Григорівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58129733 по примусовому виконанню виконавчого листа № 810/2383/18 та надано боржнику - Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області строк для добровільного виконання судового рішення протягом 10 робочих днів.

4 лютого 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося з листом (датованим 01.02.2019) № 1025/07/01 до заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магди Світлани Григорівни про закінчення виконавчого провадження № 58129733 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». В якому зазначило, що 26 грудня 2018 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2018 року по справі № 810/2383/18 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в порядку, визначеному судовим рішенням, за період з 27 березня 2018 року по 31 грудня 2018 рік. Сума доплати в перерахунку за період з 27 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року становить 3 075,90 грн.

22 серпня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649, якою затверджено порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Постановою встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов?язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Відтак, Постановою № 649 визначено механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету.

Таким чином, сума доплати за період з 27 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року буде виплачена ОСОБА_1 в порядку, визначеному Постановою № 649 із сум, передбачених, Державним бюджетом на виконання судових рішень, а саме:

- за період з 5 листопада 2018 року (з дати набрання рішенням законної сили) по 31 грудня 2018 року, сума 626,73 грн. виплачена ОСОБА_1 в січні 2019 року разом з пенсією;

- за період з 27 березня 2018 року по 4 листопада 2018 року, сума 2 449,17 грн. буде виплачена після взяття на облік судового рішення у окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України.

До зазначеного листа, боржником долучено розрахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років та розрахунки на доплату пенсії.

21 лютого 2019 року на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу державного виконавця, в якій зазначено про необхідність, у разі незгоди з проведеним боржником перерахунком, невідкладно повідомити про це державного виконавця за відповідною адресою.

19 березня 2019 року, на виконання вимоги державного виконавця, стягувач ОСОБА_1 повідомив Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що він не погоджується з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо порядку погашення заборгованої виплати пенсії та просив зобов`язати боржника виплатити заборговану йому пенсію одним платежем.

7 серпня 2019 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області направлено вимогу державного виконавця, в якій керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області або уповноважену ним особу зобов?язано з`явитись до виконавця 14 серпня 2019 року о 15 год. 00 хв., для надання документів, які підтверджують, що рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/2383/18 обліковується у реєстрі боржника; документів, які підтверджують подання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області до Пенсійного фонду України документи у відповідності до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22 серпня 2018 року № 649, а також для надання підтверджуючих документів щодо прийняття комісією Пенсійного фонду України одне з відповідних до Порядку № 649 рішень.

На виконання вимоги державного виконавця, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області надано належним чином засвідчений витяг з реєстру судових рішень, відповідно до якого можна встановити, що рішення на користь ОСОБА_1 внесено до вказаного реєстру.

Також, листом від 14 серпня 2019 року № 2165/108-02 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магду Світлану Григорівну, що на виконання листа Пенсійного фонду України від 01.07.2019 № 19856/02-11, Головним управлінням сформовано та подано до Пенсійного фонду України пакет документів, згідно пункту 5 Порядку № 649, за І півріччя 2015 року.

Рішення Київського окружного адміністративного суду № 810/2383/18 про зобов?язання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 прийняте 08.08.2018, а отже документи, визначені пунктом 5 Порядку № 649 до Пенсійного фонду України не подавались.

Пунктом 6-7 Порядку № 649 визначено, що перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Комісія утворюється у складі не менше семи осіб. Персональний склад комісії, її голова, заступник голови та секретар затверджується Головою управління Пенсійного фонду України. Оскільки комісія утворюється у складі Пенсійного фонду України, Головне управління не є розпорядником інформації про прийняте комісією рішення. Враховуючи вищевикладене, рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 по справі №810/2383/18 виконане Головним управлінням в межах покладених судом зобов?язань, в передбаченому чинним законодавством порядку.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. від 09.09.2019 ВП № 58129733 накладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн., за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду. В постанові зазначено, що з дня проведення перерахунку заборгованості по пенсійним виплатам ОСОБА_1 по теперішній час пакет документів до Пенсійного фонду України, у відповідності до вимог постанови № 649, боржником не направлявся. Також вказано про необхідність виконати судове рішення протягом десяти робочих днів.

3 жовтня 2019 року постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. ВП № 58129733 накладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області штраф на користь держави у розмірі 10 200,00 грн., за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду. В постанові зазначено, що з дня проведення перерахунку заборгованості по пенсійним виплатам ОСОБА_1 та по теперішній час пакет документів до Пенсійного фонду України, у відповідності до вимог постанови № 649, боржником не направлявся. Боржником не виконано постанову державного виконавця про накладення штрафу від 09.09.2019, яку останнім отримано 12.09.2019, станом на 03.10.2019 жодних повідомлень про виконання рішення суду, або про дії вчинені боржником на виконання рішення суду до відділу не надходили.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 63 Закону № 1404 визначений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно частини 1 статті 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2, 3 статті 63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 статті 75 Закону №1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 статті 75 Закону № 1404 визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вказаними нормами встановлений вичерпний перелік дій, які підлягають вчиненню державним виконавцем у випадку повторного невиконання боржником рішення суду та встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин.

Спірні відносини виникли з приводу примусового виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2018 року щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 27.03.2018 за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 58 % відповідних сум грошового забезпечення.

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається на виконання судового рішення, у зв`язку з чим у державного виконавця були відсутні правові підстави застосовувати до позивача санкцію у вигляді накладення штрафу у розмірі 10 200, 00 грн.

Проаналізувавши вищенаведені норми законодавства, можна зробити висновок, що виконавець вправі у разі невиконання без поважних причин боржником у встановлений строк рішення суду, винести постанову про накладення штрафу на боржника. Разом з тим, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Верховним Судом України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) та Верховним Судом у постанові по справі №373/436/15 від 21.11.2018 вказано, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Судом встановлено, що державний виконавець встановив факт повторного невиконання відповідачем судового рішення та наклав на останнього штраф у сумі 10 200,00 грн.

Водночас приймаючи оскаржувану постанову державний виконавець не пересвідчився у відсутності поважних причин невиконання боржником судового рішення. Постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача виконати рішення суду та умисного невчинення цих дій.

Так, боржник у виконавчому провадженні № 58129733 - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, у даному випадку, є елементом механізму держави, що бере участь у виконанні функцій держави.

Тому, у вказаній справі необхідно дослідити факт наявності або відсутності вини позивача щодо невиконання судового рішення. Адже суд не є пасивним спостерігачем за тим, що подають особи, які беруть участь у справі, на обґрунтування своїх вимог

Матеріалами справи підтверджено, що на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 3 жовтня 2019 року, рішення суду в частині здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 27 березня 2018 року за вислугою років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 58 % відповідних сум грошового забезпечення - позивачем виконано в повному обсязі.

Листом від 01.02.2019 № 1025/07/01 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило державного виконавця, що 26 грудня 2018 року на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2018 року по справі № 810/2383/18 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в порядку, визначеному судовим рішенням, за період з 27 березня 2018 року по 31 грудня 2018 рік. Сума доплати в перерахунку за період з 27 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року становить 3 075,90 грн.

Разом з тим, сума доплати за період з 27 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року буде виплачена стягувачу в порядку, визначеному Постановою № 649 із сум, передбачених Державним бюджетом на виконання судових рішень.

Оцінюючи поважність причин невиконання судового рішення, суд зазначає про наступне.

Згідно пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення №28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення №28-2, основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Частинами першою, другою статті 23 Бюджетного кодексу України, передбачено, що будь-які бюджетні зобов?язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Фонду виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.

Як встановлено судом, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило відділ, що рішення суду в частині виплати суми доплати по перерахуку наразі не виконано через відсутність коштів у Державному бюджеті, відповідна виплата буде здійснена після виділення таких (коштів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок № 649), пунктом першим якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом другим вказаного Порядку визначено, що боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Відповідно до вимог пункту третього Порядку № 649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 649 визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 6 Порядку N 649 визначено, що перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку № 649 встановлено, що комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку. У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови. У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Пунктом 10 Порядку № 649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

При цьому суд вказує, що на виконання п. 3 Порядку № 649, постановою правління Пенсійного фонду України 26.09.2018 року за № 20-1 затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1189/32641. Вказаний реєстр ведеться в електронному вигляді та його формує Пенсійний фонд України.

Суд зазначає, що територіальні управління Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями розпорядника коштів у частині виплати пенсії. До їх повноважень входить призначення, перерахунок та формування відомостей на виплату пенсії в порядку, визначеному отримувачем (через відділення Укрпошти або банківські установи, які пройшли конкурсний відбір). Після проведення нарахування надається бюджетний запит на виділення коштів для виплати пенсій у порядку, визначеному Пенсійним фондом України. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Так, оскаржувана постанова державного виконавця від 03.10.2018 ВП № 58129733 мотивована тим, що боржник не передав з дня проведення перерахунку заборгованості по пенсійним виплатам ОСОБА_1 , пакет документів до Пенсійного фонду України, у відповідності до вимог Постанови № 649. Тобто, відповідач погодився із тим, що рішення суду є частково виконаним.

Суд наголошує, що резолютивна частина рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 по справі №810/2383/18 в частині, що виконується в межах даного виконавчого провадження містить одну основну вимогу до відповідача: зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 27 березня 2018 року за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення.

Як вже встановлено судом, вимога здійснити відповідний перерахунок позивачем виконана в повному обсязі.

На вимогу державного виконавця, боржником надано належним чином засвідчений витяг з реєстру судових рішень, згідно якого рішення на користь ОСОБА_1 внесено до відповідного реєстру, в свою чергу черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Також додатково повідомлено, що листом від 01.07.2019 № 19856/02-11, Пенсійний фонд України зобов`язав Головне управління сформувати та подати до Пенсійного фонду України пакет документів, згідно пункту 5 Порядку № 649, виключно за І півріччя 2015 року.

Тому, передбачені п. 5 Порядку № 649 документи стосовно ОСОБА_1 , а саме документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою, не були передані до Пенсійного фонду України, оскільки рішення по ОСОБА_1 судом ухвалено 08.08.2018.

Посилання відповідача на те, що вищезазначений лист Пенсійного фонду України не містив заборони, для направлення необхідних пакетів документів також і на інших пенсіонерів, судом не приймаються до уваги. Адже з долученого до матеріалів справи листа Пенсійного фонду України від 01.07.2019 чітко вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зобов?язано надати в порядку виконання постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 скановані документи за І півріччя 2015 року. Тому, в даному випадку позивачем не була порушена визначена законом процедура погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Також позивач повідомив державного виконавця, що відповідно до п. 6-7 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Комісія утворюється у складі не менше семи осіб. Персональний склад комісії, її голова, заступник голови та секретар затверджуються Головою правління Пенсійного фонду України.

Отже, оскільки комісія утворюється у складі Пенсійного фонду України, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не є розпорядником інформації про прийняте зазначеною комісією рішення про наявність підстав для виплат суми при Пенсійному фонді України.

Із наведеного слідує, що на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу, боржник виконав усі залежні від нього дії, спрямовані на виконання судового рішення, а саме здійснив перерахунок, вніс відповідне судове рішення до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та повідомив про це відповідача.

Крім того суд враховує те, що навіть сам факт внесення такого рішення до Реєстру не підтверджує фактичне його повне виконання, оскільки грошові кошти ОСОБА_1 виплачені не були.

Враховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено поважність причин невиконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 здійненого перерахунку. Ті заходи, про які державний виконавець вимагав надати докази у боржника, частково були вчинені, однак рішення суду все одно в повному обсязі залишилось не виконаним. І подальше його виконання від боржника не залежить.

У даному випадку постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

В той же час постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача виконати судове рішення на користь ОСОБА_1 у повному обсязі.

Посилання сторін на постанови суду апеляційної інстанції, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідно до положень процесуального законодавства, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених виключно в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного Фонду України у Київській області - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32) про накладення штрафу від 3 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні № 58129733 у розмірі 10 200,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 06.12.2019

Суддя Я.В.Горобцова