Справа № 760/14379/16-а
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Оксюта Т.Г.
ПОСТАНОВА
Іменем України

03 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 22 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо непризначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Постанова № 975) та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII);

- стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до статей 16-16-3 Закону № 2011-XII та Постанови № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, у сумі 693 256 грн.;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до Постанови № 975 та статей 16-16-3 Закону № 2011-XII у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 позов задоволено частково:

- визнано неправомірною бездіяльність Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;

- зобов`язано Міністерство оборони України розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІI групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 в апеляційному порядку не переглядалось.

ОСОБА_1 в порядку контролю за виконанням рішення суду, звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою, у якій просив:

- визнати протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги, що оформлене п. 30 протоколу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.12.2018 № 123;

- зобов`язати Міністерство оборони України вжити заходів щодо розгляду питання про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати Міністерство оборони України подати до суду звіт про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 22 серпня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким заву задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідач неналежним чином виконав рішення суду.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, до витягу з протоколу від 30.11.2018 № 123 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, Міністерством оборони України на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

Підставою для вказаної відмови зазначено неподання документа, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачений пунктом 11 Порядку № 975.

Не погодившись з таким рішенням, вважаючи, що зазначене рішення не є належним виконанням рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що в діях Міністерства оборони України відсутні ознаки протиправності, оскільки рішення суду останнім виконано в повному обсязі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За змістом частин першої, шостої статті 383 КАС особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 КАС суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Солом`янський районний суд м. Києва приймаючи рішення по суті спору у даній справі, зобов`язував відповідача не лише розглянути подані позивачем документи та прийняти відповідне рішення, а й врахувати при прийнятті такого рішення висновки суду.

Повноваження суду давати вказівку щодо врахуванням його правової оцінки особі, яка зобов`язана вчини певні дії на виконання рішення суду, визначені частиною четвертою статті 245 КАС.

Так, як вбачається з рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018, неналежне виконання якого оспорюється позивачем, суд вказав про те, що «позивач надав усі належні документи до уповноваженого органу Міністерства оборони та безпосередньо до самого відповідача - розпорядника бюджетних коштів для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності».

Таким чином, приймаючи рішення, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.11.2018 № 123 про відмову позивачу у призначенні допомоги з підстав відсутності певних документів (зокрема документа, що свідчить про причини та обставини поранення), відповідачем не виконано вказівку щодо врахування висновків суду, викладених в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018, на що, як зазначалося, містилося посилання в зобов`язальній частині цього рішення.

За таких обставин, рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що оформлене пунктом 30 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.12.2018 № 123 підлягає визнанню протиправним в порядку статті 383 КАС як таке, що суперечить рішенню Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018.

Враховуючи викладене та беручи до уваги положення статті 249 КАС, з метою усунення зазначених порушень, вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України вжити заходів щодо належного виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року в частині зобов`язання Міністерства оборони України розглянути подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року, у тому числі висновків щодо повноти поданих ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги.

Посилання у відзиві на апеляційну скаргу на практику розгляду судами спорів цієї категорії, колегія суддів відхиляє, оскільки спір у даній справі вже вирішений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018. У даному ж випадку суд в порядку контролю перевіряє виключно питання належного виконання зазначеного рішення суду та не вправі повторно надавати оцінку наявності чи відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги.

Безпідставним є також посилання на практику вирішення судами питань контролю виконання судових рішень в інших справах, позаяк обставини цих справ не є тотожними обставинам даної справи. До того ж, згідно частини сьомої статті 78 КАС правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Як зазначалося, у своїй заяві позивач також просив суд зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання рішення суду.

Згідно частини п`ятої статті 249 КАС з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Відповідно до часини 1, 2 статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Проаналізувавши наведені положення КАС колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі № 235/7638/16-а.

Враховуючи викладене, оскільки, як зазначалося, відповідачем не було виконано належним чином рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року, суд апеляційної інстанції вважає не необхідне задовольнити заяву позивача в цій частині та зобов`язати відповідача протягом одного місяця з дня прийняття цієї постанови подати до суду звіт про виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року.

При цьому, проаналізували зміст статті 382 КАС, колегія суддів звертає увагу, що подальші дії щодо розгляду звіту суб`єкта владних повноважень, встановлення більшого строку, накладення штрафу тощо, здійснюється суддею одноособово. У підпункті «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС визначені повноваження суду апеляційної інстанції на встановлення строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем саме до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, звіт про виконання рішення має бути поданий відповідачем до суду першої інстанції, яким у даному випадку є Солом`янський районний суд м. Києва.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов заява позивача задоволенню.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 22 серпня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що оформлене пунктом 30 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.12.2018 року № 123.

Зобов`язати Міністерство оборони України вжити заходів щодо належного виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року в частині зобов`язання Міністерства оборони України розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІI групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року, у тому числі висновків щодо повноти поданих ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Міністерство оборони України протягом одного місяця з дня прийняття цієї постанови подати до Солом`янського районного суду м.Києва звіт про виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 05.12.2019.