Справа № 540/2146/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2146/19
14 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача - Казанцева Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешківської міської ради Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

11.10.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Олешківської міської ради Херсонської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0680 га за адресою: АДРЕСА_1 Гошкевича - (Самарця) кадастровий номер ділянки :02:001:0584;

- зобов`язати відповідача затвердити поданий позивачем проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0680 га за адресою: АДРЕСА_1 Гошкевича - (Самарця) кадастровий номер ділянки :02:001:0584.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019 року справа розподілена судді Василяці Д.К.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.10.2019 року, на підставі службової записки судді Василяки Д.К. від 25.10.2019 року про перебування у додатковій відпустці з 28.10.2019 року до 11.11.2019 року та необхідність дотримання принципу розумного строку розгляду справа, призначений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 року справа розподілена судді Кисильовій О.Й.

Ухвалою від 01.11.2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), сторонам наданий строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 06.11.2019 року за клопотанням позивача призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін на 29.11.2019 року о 09:30 год.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням 73 чергової сесії Цюрупинської міської ради VI скликання від 31.07.2015 року № 1168 ОСОБА_1 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,0680 га за адресою АДРЕСА_2 . На підставі вказаного дозволу позивач виготовив проект землеустрою за яким земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :02:001:0584. 09.09.2016 року Олешківською міською радою Херсонської області винесене на голосування питання про затвердження вказаного проекту землеустрою позивача. Втім, як вбачається з протоколу 12 чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання, за результатами голосування з питання затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою відповідач не прийняв. Позивач вважає вказану бездіяльність протиправною та просить зобов`язати відповідача затвердити вказаний проект землеустрою.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просить задовольнити позов повністю.

25.11.2019 року відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, посилаючись на наступне. Так, 09.09.2016 року до порядку денного чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання включене питання про затвердження проекту землеустрою, розробленого ОСОБА_1 . У подальшому, на пленарному засіданні проект рішення винесений на обговорення та поставлений на голосування з таким результатом: "за" - немає, "проти" - 8, "утримався" - 14. Тобто, Олешківська міська рада фактично не розглянула заяву позивача про затвердження проекту землеустрою. Також відповідач зазначає, що у разі доведення позивачем протиправної бездіяльності ради, у зв`язку з тим, що рішення передбачає право відповідача, як суб`єкта владних повноважень, діяти на власний розсуд, то єдиним можливим способом захисту права є зобов`язання повторно розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки. Відповідач зазначає, що відповідно до норм Земельного кодексу України обов`язок затвердити проект землеустрою виникає у відповідача протягом двох тижнів з дня отримання погодженого проекту, тобто до 16.12.2015 року. У зв`язку з чим, строк звернення позивача до суду з позовною заявою закінчився 29.05.2016 року. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до, ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем пропущений встановлений ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду, оскільки обов`язок Олешківської міськради прийняти рішення щодо затвердження проекту землеустрою вичерпався 16.12.2015 року, тобто позивач дізнався про порушення своїх прав ще у грудні 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не прийняття жодного рішення щодо затвердження проекту землеустрою (ні затвердження проекту, ні відмови у його затвердженні), тобто предметом спору є протиправна бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення, яка триває до моменту звернення до суду.

Відтак, враховуючи, що порушення прав позивача є триваючим, то ОСОБА_1 , звернувшись до суду 11.10.2019 року, на пропустив встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

31.07.2015 року рішенням 73 чергової сесії Цюрупинської міської ради VI скликання № 1168 ОСОБА_2 О.В. на підставі поданої заяви наданий дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,0680 га за адресою АДРЕСА_2 .

ТОВ АДРЕСА_3 " виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0680 га за адресою АДРЕСА_2 , земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :02:001:0584.

01.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Цюрупинського міського голови з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0680 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

28.12.2015 року позачерговою сесією Олешківської міськради знято з порядку денного розгляд питання щодо затвердження позивачу розробленого проекту землеустрою.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26.04.2016 року по справі № 664/244/16-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 року, задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Цюрупинської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Цюрупинської міської ради, що виявились у знятті з порядку денного чергової або позачергової сесії питання "Про затвердження землевпорядних документів та передачу земельних ділянок площею 0,0680 га в районі вул. Самарця у власність ОСОБА_1 " Зобов`язано Цюрупинську міську раду включити до порядку денного наступної чергової або позачергової сесії VII скликання питання "Про затвердження землевпорядних документів та передачу громадянину у власність ОСОБА_1 земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0680 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0584".

09.09.2016 року на пленарному засіданні 12 чергової сесії Олешківської міської ради VII скликання розглянуте питання № 10 "Про затвердження землевпорядних документацій та передачу земельних ділянок у власність громадянам". Проект рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0584 не набрав необхідної кількості голосів депутатів, рішення не прийняте.

Отже, даний спір виник з приводу неприйняття відповідачем впродовж тривалого часу рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку громадянину ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом (ст. 40 ЗКУ).

Частиною 2 ст. 116 ЗК України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З огляду на наведені вище норми ЗК України, позивач має право на набуття права власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 31.07.2015 року рішенням 73 чергової сесії Цюрупинської міської ради VI скликання № 1168, ОСОБА_1 наданий дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0680 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до вимог ст. 118 ЗК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

01.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Так, судом встановлено, що питання про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 внесене на пленарне засідання 12 чергової сесії Олешківської міськради VII скликання, проте жодного рішення з даного приводу не прийнято, оскільки, як вбачається з протоколу засідання № 12 від 09.09.2016 року, присутні на засіданні депутати проголосували таким чином: "за" - немає, "проти" - 8, "утримались" - 14, відтак, рішення не було прийняте.

Таким чином, відповідачем відповідно до статті 118 ЗК України за результатами розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою не прийнято жодного рішення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у ч.ч. 1-3 ст. 186-1 ЗК України, у визначений законом строк.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 ЗК України).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.

Відмова у затвердженні проекту землеустрою приймається лише з підстав невідповідності проекту вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів та оформлюється рішенням уповноваженого органу.

Таким чином, зі змісту наведених вище норм ЗК України слідує, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам, у тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, здійснюється після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, до повноважень якого належить передача земельних ділянок, рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою.

Судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку кадастровий номер :02:001:0584 розроблений та погоджений погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Отже, суд встановив відсутність зауважень до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку щодо його розробки та погодження.

Дана обставина підтверджується витягом з протоколу № 2 від 22.12.2015 року, зі змісту якого слідує, що комісією з питань екології, регулювання земельних відносин, використання природних ресурсів та благоустрою вирішено винести на розгляд третьої позачергової сесії Цюрупинської (на сьогодні Олешківської) міської ради від 28.12.2015 року проект рішення "Про затвердження землевпорядної документації та передачу у власність земельних ділянок, в тому числі ОСОБА_1 ).

Варто відмітити, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26.04.2016 року у справі № 664/244/16-а, що набрало законної сили, також встановлена та обставина, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку розроблений та погоджений із дотриманням вимог законодавства, що регулює дані правовідносини.

За таких обставин суд вважає, що відповідач, починаючи з 16.12.2015 року безпідставно ухилився від розгляду питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд кадастровий номер :02:001:0584.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

Не вирішуючи питання про затвердження проекту землеустрою більше чотирьох років, відповідач, всупереч до пунктів 2-8 ч. 3 ст. 2 КАС України, діяв не обґрунтовано, без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно та нерозсудливо без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Отже, перешкоджаючи позивачу в отриманні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності, відповідач таким чином перешкоджає позивачу у реалізації законодавчо наданого йому права, чим порушує принципи рівності перед законом та пропорційності, які визначені ст. 2 КАС України.

Щодо доводів відповідача про те, що передача земельних ділянок у власність громадян належить до дискреційних повноважень Держгеокадастру, суд зазначає наступне.

Задоволення вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою в даному випадку не буде втручанням суду в дискреційні повноваження Олешківської міської ради, а буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивачів, оскільки відповідач протиправно не приймає рішення про затвердження проекту землеустрою, розробленого та погодженого із дотриманням всіх законодавчих вимог. Оскільки процес не розгляду заяви та неприйняття рішення у затвердженні може тривати безкінечно, то в даному випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою. Таке зобов`язання повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який у рішенні від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Одночасно суд зауважує, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення Олссон проти Швеції від 24.03.1988 року), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130).

Суд вважає, що обрана форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Також, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, затвердити проект землеустрою, або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Вказана правова позиція щодо дискреційних повноважень суб`єктів владних повноважень узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 року у справі № 816/591/15-а та 18.10.2018 року у справі №818/1976/17.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0680 га для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 Гошкевича - (Самарця) кадастровий номер ділянки :02:001:0584.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

На виконання вимог статті 77 КАС України відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своєї бездіяльності у повному обсязі.

Натомість позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 72-78, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Олешківської міської ради (, 75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 30) щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0680 га за адресою: АДРЕСА_1 Гошкевича - (Самарця) кадастровий номер :02:001:0584.

Зобов`язати Олешківську міську раду (, 75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 30) прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) земельної ділянки площею 0,0680 га для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 Гошкевича - (Самарця) кадастровий номер :02:001:0584.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) судові витрати у сумі 1537 (одна тисяча п`ятсот тридцять сім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Олешківської міської ради (, 75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 30).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04 грудня 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 109020100