Справа № 200/12484/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 р. Справа№200/12484/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_2 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною відмову відповідача у видачі паспорту у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII; зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII, без передачі будь-яких даних про позивача до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Позов вмотивований відмовою від оформлення і отримання паспорту у формі пластикової картки типу ID-1 за релігійними переконаннями.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29 листопада 2019 року від Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в позовній вимозі про визнання протиправною відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та стягнення судового збору за рахунок бюджетних коштів, а питання щодо задоволення вимоги про зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки вирішити на розсуд суду. Відповідач зазначив, що відсутній факт відмови у наданні адміністративної послуги щодо отримання паспорту, оскільки позивач не зверталась у порядку, передбаченому чинним законодавством, а тому вимоги про визнання протиправної відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є необґрунтованими.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 (а. с. 11).

17 вересня 2019 року ОСОБА_2 за згодою батьків звернулась до структурного підрозділу відповідача із заявою в довільній формі про оформлення їй паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, вказавши на те, що не має наміру оформляти паспорт у формі пластикової картки типу ID-1 (а. с. 20-21).

За результатами розгляду заяви структурним підрозділом відповідача листом повідомлено про можливість оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 червня 2019 року за № 620/33591, яким визначено перелік документів, які потрібні для оформлення паспорту, та встановлено зразок заяви.

Вказаний лист розглянуто структурним підрозділом відповідача відповідно до Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 22-23).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI) паспорт громадянина України […] містить безконтактний електронний носій.

За приписами частини першої статті 14 вказаного Закону форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 5492-VI бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На виконання наведених положень Закону постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 302) затверджено, зокрема, зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2.

Відповідно до пункту 1 додатка 2 «Технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм» до постанови Кабінету Міністрів України № 302 бланк паспорта громадянина України виготовляється у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій.

Постановою Кабінетів Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 398 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 302 доповнено новим абзацом, згідно з яким державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

На виконання цього положення наказом МВС України від 06 червня 2019 року № 456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок № 456), відповідно до пункту 1 якого цей Тимчасовий порядок […] визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Отже, чинним законодавством врегульовано питання оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, але до того кола осіб, щодо яких прийнято рішення суду про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

ОСОБА_2 до цього кола осіб не відноситься, оскільки відносно неї на час звернення не прийнято рішення про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України.

Наряду з положеннями Закону № 5492-VI абзацом 1 пункту 3 чинного Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII (далі - Положення про паспорт № 2503-XII), передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Пунктами 5, 6 Положення про паспорт № 2503-XII визначено технічний опис бланків паспортів у вигляді паспортної книжечки.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 Положення про паспорт № 2503-XII термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Тимчасовий порядок № 456 згідно з його пунктом 1 розроблений, у тому числі, відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ. Тому положення Тимчасового порядку № 456 та Положення про паспорт № 2503-ХІІ є узгодженими.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 806/3265/17 (зразкова справа про оформлення паспорта громадянина України), за якими «норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції. […]. Будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено».

Отже, позбавлення особи можливості отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Тому для належного способу захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_2 паспорт у формі книжечки.

Щодо вимоги про визнання протиправною відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, то суд зазначає, що відсутній факт відмови у наданні адміністративної послуги щодо отримання паспорту, оскільки заява ОСОБА_2 розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», на підставі якого і була подана. З огляду на це позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Враховуючи, що в цій справі позивач звернулась з позовом щодо захисту прав та інтересів іншої особи - своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , то вона звільнена від сплати судового збору, а понесені судові витрати, які складаються з 768,40 грн. судового збору, не підлягають розподілу, але можуть бути повернуті відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДМС України в Донецькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, без передачі будь-яких даних про позивача до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 грудня 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська