Справа № 190/1724/19
Суддя: Фирса Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 190/1724/19
Провадження №2-а/190/21/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки Дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іваник Валентина Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 653092 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що 25.10.2019 року інспектором відділу безпеки Дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іваник В.О. було винесено постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 680 гривень. Позивач постанову вважає незаконною і просить її скасувати, оскільки вимоги Правил дорожнього руху України не порушував, обставини в постанові не відповідають дійсності, а саме він на автомобілі не рухався, а знаходився на кінцевій зупинці автобусного маршруту № 265 у с. Незалежне по вул. Поповича і при цьому транспортний засіб був справний.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач інспектор Іваник В.О. до суду не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив.

Третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання свого представника не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду відзив на позов, згідно якого в задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто уповноваженою посадовою особою органу національної поліції, постанова винесена згідно вимог статті 283 КУпАП.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 653092 від 25.10.2019 року - 25.10.2019 року о 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «РУТА 20», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Поповича в с. Незалежне, мав технічну несправність, а саме не працює омивач скла (вітрового), чим порушив вимоги п. 31.4.4 а, б Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАп, у зв`язку з чим на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн./а.с.4/.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, врегульовано нормами Кодекса адміністративного судочинства України, Кодекса України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( стаття 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

А відповідно до ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення у справах про протиправність таких рішень, покладено саме на суб`єкт владних повноважень.

Під час розгляду даної справи відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, не було надано суду жодного доказу на підтвердження правомірності прийняття ним постанови серії ДПО18 № 653092 від 25.10.2019 року, яка є предметом оскарження у даній справі та порушення позивачем у справі вимог п . 31.4.4 а, б Правил дорожнього руху України, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, та враховуючи положення ст. 62 Конституції України, ст. 280, 251 КУпАП, ст. 77 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи результат розгляду справи, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, приходжу до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 21,72, 73, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки Дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іваник Валентина Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 653092 від 25.10.2019 року винесену інспектором відділу безпеки Дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іваник Валентина Олександровича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 680 грн скасувати.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса