Справа № 826/1878/16
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2019 року

м. Київ

справа №826/1878/16

адміністративне провадження №К/9901/32677/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/1878/16

за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Банк «Фінанси та кредит» (далі - Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») Чернявської Олени Степанівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2017, ухвалену у складі судді Арсірія Р.О. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Глущенко Я.Б., суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є. -

ВСТАНОВИВ

І. РУХ СПРАВИ

1. 05.02.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С. щодо не включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С. подати до Фонду додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рахунку №2630.2.062182.001 із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню в розмірі 199 979,00 грн;

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав на протиправну бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С., що полягає у невключені його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що в свою чергу зумовило невключення його до загального реєстру вкладників названого банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 09.02.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017, задовольнив позовні вимоги.

3. 09.06.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, заявник просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12.06.2017 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

5.10.07.2017 до суду касаційної інстанції від позивача надійшли заперечення на вказану вище касаційну скаргу, в яких ОСОБА_1 просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові рішення - без змін.

6. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

7. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Суди встановили, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в національній валюті. За умовами цього Договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок №2630.2.062182.001 у сумі 199 979,00 грн на строк з 06.08.2015 по 06.03.2016.

Відповідно до меморіального ордеру від 10.08.2015 №32903613 на вказаний рахунок позивача зараховано грошові кошти у сумі 199 979,00 грн, які надійшли від юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ВКФ «Екран-Сервіс» з призначенням платежу «надання безвідсоткової позики».

Згідно із наданої позивачем копії виписки по особовому рахунку за період з 16.09.2015 по 16.09.2015 станом на 16.09.2015 залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 складав 199 979,00 грн.

Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 17.09.2015 № 612 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду 17.09.2015 прийнято рішення за № 171 про запровадження строком на три місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з делегуванням останній всіх повноважень, визначених статями 37 - 39 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI). Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було призначено Чернявську О. С.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду з 04.11.2015 було розпочато виплату коштів вкладникам ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплата коштів здійснювалась протягом терміну дії тимчасової адміністрації через визначених банків-агентів.

23.12.2015 ОСОБА_1 звернувся банка -агента - у відділення ПАТ «ПУМБ» у м. Дніпроджзержинську (перейменовано в місто Кам`янське) для отримання гарантованої суми відшкодування за депозитним рахунком в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № НОМЕР_1 , однак позивача було повідомлено що він відсутній у реєстрах вкладників на виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами.

Позивач 05.01.2016 звернувся з письмовою заявою до Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С., в якій просив повідомити причини невнесення станом на 23.12.2015 його персональних даних у реєстри вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та внести його у відповідні реєстри, проте не отримав відповіді.

Разом з тим, постановою Правління НБУ від 17.12.2015 № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 «Про початок процедури ліквідації AT «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПAT «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С. строком на 2 роки з 18.12.2015 по 17.12.2017 включно.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до адміністративного суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що доводи відповідача про нікчемність правочину щодо перерахування грошових коштів з поточного рахунку ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» на поточний рахунок позивача не знайшли підтвердження під час вирішення справи, отже ОСОБА_1 протиправно не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. Касаційна скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» мотивована, зокрема тим, що перераховані кошти на рахунок позивача не є його власними коштами та не є вкладом в розумінні Закону № 4452-VI. Крім того, операція по перерахуванню коштів на рахунок позивача була здійснена під час запроваджених постановою Правління НБУ від 19.01.2015 № 34/БТ обмежень щодо проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами за рахунок Фонду.

12. У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 вказав, зокрема на те, що посилання скаржника на недійсність перерахування коштів на його рахунок з підстав наявності на той момент заборон, є необґрунтованим оскільки рішення НБУ про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Верховний Суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

14. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом № 4452-VI.

15. Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

16. Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

17. Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

18. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

19. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

20. Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

21. Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення) передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

22. Суд зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом № 4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому, вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

23. Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

24. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

25. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

26. Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI (в редакції, станом на дату укладення договору про відкриття поточного рахунку) визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

27. Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

28. З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

29. Уповноважена особа вважала нікчемним договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстав, передбачених пунктами 7 та 9 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

30. Разом з тим, зі змісту даної норми вбачається, що пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI не може бути застосованим до договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу. Відповідач, в свою чергу, не довів належними та допустимими доказами те, що у момент укладення договору про відкриття поточного рахунку та здійснення транзакції ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо зарахування суми коштів на рахунок, позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

31. Законом України від 16.07.2015 №629-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015 частину третю статті 38 Закону № 4452-IV доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

32. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, відтак посилання відповідача на вказаний пункт є безпідставним.

33. Відповідно до статті 1062 Цивільного кодексу України, на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

34. Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.

35. Доводи скаржника відносно того, що переваги від укладення договору про відкриття поточного рахунку полягають в можливості отримання платником - ініціатором перерахунку коштів, як кредитором, за рахунок позивача суми відшкодування більшої, ніж передбачено законом, а також отримання її позачергово та раніше за інших кредиторів банку, судом касаційної інстанції сприймаються критично, оскільки останні фактично є припущеннями Уповноваженої особи, в той же час, жодних доказів на підтвердження зобов`язання позивача повернути кошти ініціатору відповідного перерахунку після отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, надано не було.

36. Оскільки у справі, яка розглядається суди встановили, що кошти розміщено на рахунку позивача, відкритому в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI.

37. Водночас, Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону № 4452-VI.

38. Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом № 4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому, положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

39. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за рахунок Фонду, що правомірно було встановлено судами попередніх інстанцій.

40. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки їх висновки є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

41. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

42. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 343, 350, 355, 356 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 у справі № 826/1878/16 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

С.Г. Стеценко,

Судді Верховного Суду