Справа № 400/352/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2019 р. м. ОдесаСправа № 400/352/19
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 400/352/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, -
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, в якому позивач просила: визнати рішення відповідача про відмову в наданні їй земельної ділянки у власність недійсним; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства розміром 9,675 умовних кадастрових га.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року заявлений позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 27.08.2018 року № Є-1674/3-4453/0/20-18-СГ у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 9,675 умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства у розмірі 9,675 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташовану в межах території Лоцкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства у розмірі 9,675 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташовану в межах території Лоцкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, та прийняти рішення за результатами її розгляду з урахуванням висновків суду, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивачем подана заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, посилаючись на те, що при прийнятті рішення судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Розглянувши матеріали справи та подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 6 статті 139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ухвалюючи нове судове рішення у даній справі, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про судові витрати та не змінено розподіл судових витрат, а тому, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат за заявою позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За правилами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, згідно вимог ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За правилами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у редакції станом на момент подання позовної заяви, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову: майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, згідно пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у редакції станом на момент подання апеляційної скарги, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 4 цього ж Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на момент подання позовної заяви статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства у розмірі 9,675 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташовану в межах території Лоцкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства у розмірі 9,675 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташовану в межах території Лоцкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, та прийняти рішення за результатами її розгляду з урахуванням висновків суду, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Таким чином, судом апеляційної інстанції було задоволено одну вимогу немайнового характеру позову, який подано фізичною особою.

За таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. за подання позову (0,4х1921) та 1152,60 грн. за подання апеляційної скарги (150х768,40/100), який сплачений позивачем згідно наявних в матеріалах справи оригіналів квитанцій № 74 від 08.02.2019 року та № 0.0..1 від 25.06.2019 року.

При цьому, з аналізу наведених положень КАС України вбачається, що здійснені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови у даній справі та задоволення поданої заяви.

Разом з цим, задовольняючи заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів не приймає до уваги здійснений заявником розрахунок судового збору, що був сплачений позивачем та підлягає стягненню на її користь, оскільки такий розрахунок суперечить наведеним вимогам КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 139, 229, 241, 243, 250, 252, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 400/352/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Прийняти додаткову постанову у справі № 400/352/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня згідно квитанцій № 74 від 08.02.2019 року та № 0.0..1 від 25.06.2019 року, оригінал яких знаходиться в матеріалах справи.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 05.12.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька