Справа № 726/2074/19
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2074/19
Провадження №2-а/726/55/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області Григорійчука Назарія Тарасовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, до інспектора 2 роти батальйону УПП в Чернівецькій області Григорійчука Назарія Тарасовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення в якому вказує, що постановою ЕАК № 1584860 від 04.10.2019 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1ст. 126 КУпАП. Вважає вказану постанову не законною та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що відомості вказані в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, інспектором порушено порядок розгляду справи. На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАК № 1584860 від 04.10.2019 року.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник позивача надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду відзив на позов, в якому вказує, що ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку із порушенням ним правил дорожнього руху, а саме при зміні напрямку руху не увімкнув світловий покажчик повороту. Після зупинки транспортного засобу було виявлено, що посвідчення водія є загубленим, я тому вважається недійсним. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення ЕАК № 1584860 від 04.10.2019року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Опель віваро» у м. Чернівці по вул. Сагайдачного, 4 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Відповідно до п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, позивачем було надано для дослідження в судовому засіданні відеозапис із нагрудної камери працівника поліції (відеореєстратора) стосовно подій що мали місце при зупинці транспортного засоби під керуванням ОСОБА_1 .

Із вказаного відеозапису встановлено, що 04.10.2019 року о 05 годині 51 хвилині працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та останньому було висловлено запитання, чи не треба йому при керуванні автомобілем надавати перевагу у русі транспортному засобу патрульної поліції, який рухався по головній дорозі. Саме таким було формулювання причини зупинки. Після цього, відповідачем було висловлено вимогу надати посвідчення водія, яке ОСОБА_1 передав інспектору. Через деякий час, поліцейський повідомив водію, що його посвідчення є загубленим, оскільки ОСОБА_1 звертався до уповноважених органів про його втрату. Після цього, стосовно ОСОБА_1 було оскаржувану постанову.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що ОСОБА_1 мав при собі посвідчення водія та пред`явив його на вимогу поліцейського. В судовому засіданні позивачем не доведено неналежність посвідчення, або будь-які інші обставини на підтвердження відсутності у позивача посвідчення водія. Таким чином, із наданих відповідачем доказів не виявляється можливим встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Суд констатує, що жодних доказів чи то матеріалів, на підставі яких було прийняте оскаржуване рішення, сторона відповідача суду не надала.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, у ній відсутнє зазначення доказів, на яких грунтувався висновок інспектора про вчинення адміністративного правопорушення.

Стороною відповідача також не доведено, що ним було вжито всіх можливих заходів для отримання доказів вини позивача до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Окрім того, у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» наведено вичерпний перелік випадків, за існування яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Відповідачем не було доведено факт існування будь-яких відомостей про причини для зупинки транспортного засобу, а також винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП чи інших необхідних для виконання положень ст. 35 вказаного Закону умов, враховуючи що автомобіль було зупинена з інших підстав ніж ті, що викладені у оскаржуваній постанові.

Таким чином, підстав для зупинки транспортного засобу позивача не існувало. Оскільки відсутні підстави для зупинки транспортного засобу вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб або посвідчення водія є неправомірними. Зазначене свідчить про відсутність належних та допустимих доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП чи будь-якого іншого правопорушення. Такі обставини узгоджуються із позицією КАС ВС викладеній у відповідній постанові від 15.03.2019 за № 686/11314/17 (К/9901/15541/18).

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що стороною відповідача, в силу положень ч.2 ст. 77 КАС України, не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх сукупності та логічному взаємозв`язку факт вчинення позивачем за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, порушення вимог п.2.1. Правил дорожнього руху України, а відтак не доведено й правомірності оскаржуваної постанови та наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому така постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, ч. 5, 6 ст. 121, 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280, 283, 285 КУпАП, ст. ст. 72-77, 245-246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1584860 від 04.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області Григорійчуком Назарієм Тарасовичем та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. А. Асташев