Справа № 480/4703/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 р. Справа № 480/4703/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, місце складання м. Суми, повний текст складено 02.09.19 року по справі № 480/4703/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії про відмову в призначенні пенсії від 31.07.2018 №15774/06-22 щодо не зарахування в стаж для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу періоду роботи на посаді начальника управління комунального майна Сумської міської ради з 01 червня 2005 року по 15 січня 2007 року, на посаді начальника управління майна комунальної власності Сумської міської ради з 15 січня 2007 року по 04 травня 2016 року та на посаді заступника директора департаменту забезпечення ресурсних платежів - начальника управління майна з 05 травня 2016 року по 21 серпня 2017 року;

- зобов`язати зарахувати в стаж для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу період роботи на посаді начальника управління комунального майна Сумської міської ради з 01 червня 2005 року по 15 січня 2007 року, на посаді начальника управління майна комунальної власності Сумської міської ради з 15 січня 2007 року по 04 травня 2016 року та на посаді заступника директора департаменту забезпечення ресурсних платежів - начальника управління майна з 05 травня 2016 року по 21 серпня 2017 року та призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-XII та згідно п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2017 року отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 20.06.2018 звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно із Законом України Про державну службу. Листом від 31.07.2018 відповідач відмовив йому у переведенні на інший вид пенсії з мотивів відсутності необхідного (20 років) стажу роботи на посадах державної служби, так як посади, на яких він працював, до відповідних категорій посад державної служби не відносяться. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки його робота на відповідних посадах в органах місцевого самоврядування повинна зараховуватися до стажу державної служби.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 у справі № 480/4703/18 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправними дії Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо не зарахування в стаж державної служби періоду роботи ОСОБА_1 на посаді начальника управління комунального майна Сумської міської ради з 01 червня 2005 року по 15 січня 2007 року, на посаді начальника управління майна комунальної власності Сумської міської ради з 15 січня 2007 року по 30 квітня 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м.Суми, вул. Пушкіна, 1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 20.06.2018 про призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-XII на підставі п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та зарахувати період його роботи на посадах: начальника управління комунального майна Сумської міської ради з 01 червня 2005 року по 15 січня 2007 року, начальника управління майна комунальної власності Сумської міської ради з 15 січня 2007 року по 30 квітня 2016 року, та прийняти рішення відповідно до вимог законодавства з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що головне управління не порушувало права позивача, посилався на те, що служба в органах місцевого самоврядування, її проходження та відповідно пенсійне забезпечення вказаної категорії осіб є відмінними від державної служби, натомість у позивача відсутній необхідний стаж на посаді державного службовця для переводу на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач також не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та вдався до дослідження обставин, які не були підставою та предметом позову і не ставились під сумнів відповідачем, наполягав на відповідності віку позивача вимогам положень ст. 37 Закону України Про державну службу, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, з 2015 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте позивач продовжував обіймати посади в органах місцевого самоврядування.

21.08.2017 ОСОБА_1 був звільнений з посади за порушення Присяги.

20.06.2018 позивач звернувся до Сумського об`єднаного УПФ Сумській області із заявою про призначення йому пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Розглянувши вказану заяву, Сумське об`єднане УПФ Сумської області листом від 31.07.2018 №15774/06-22 повідомило ОСОБА_1 про відмову в призначенні йому пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу". Врахування періоду роботи в Сумській міській раді в період з 01.06.2005 по 21.08.2017, як особі місцевого самоврядування до стажу державної служби діючим законодавством не передбачено (а.с.12).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обґрунтовував відмову лише незарахуванням до стажу державної служби періоду роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування у період з 01.06.2005 по 21.08.2018, при цьому не прийнявши відповідного рішення, проте

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

До 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У відповідності з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМ України від 03.05.1994 № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та на інших посадах не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.1994 № 758 визначено, що до стажу державної служби зараховується період на посадах службовців в органах, зазначених в п. 2 Порядком обчислення стажу державної служби та додатку до нього, якщо під час просування по службі вони обіймали посади державних службовців.

За приписами ст. 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особі, яка має одночасно право на різні види пенсій, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії орган Пенсійного фонду України повинен прийняти одне з таких рішень: призначити пенсію або відмовити у її призначенні.

Відтак, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача щодо призначення пенсії, є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.п. 1 п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Згідно п. 4.3 Порядку рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень пенсійного органу в розумінні вищенаведених положень, а таке рішення відповідач не приймав.

Як підтверджено матеріалами справи, суб`єкт владних повноважень не розглядав по суті питання призначення пенсії та відповідні подані позивачем документи, необхідні для призначення пенсії за віком, а лише повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії листом № 308/14-07 від 31.07.2018 за підписом заступника начальника управління.

Проте, колегія суддів вказує, що лист відповідача № 308/14-07 від 31.07.2018 у відповідь на заяву про призначення їй пенсії за змістом та формою не може вважатися «відмовою» у розумінні ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 9 КАС України установлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним рішення, яке передбачені у частині 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняти відповідне рішення, тобто, рішення про призначення або рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 у справі № 480/4703/18 та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу та прийняти відповідне рішення згідно вимог ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 по справі № 480/4703/18 - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м.Суми, вул. Пушкіна, 1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 20.06.2018 про призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-XII на підставі п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII та прийняти відповідне рішення згідно вимог ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова