Справа № 320/5298/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року № 320/5298/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Інжиніринг 2" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Інжиніринг 2" з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.07.2018, яким збільшено грошове зобов`язання в сумі 1321,20грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено грошове зобов`язання на 10 874,60 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено зобов`язань на суму 369,70 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2019, яким визначено суму зобов`язань в розмірі 4 576,36 грн.

Позовні вимоги вмотивовані протиправністю застосування до позивача штрафних санкцій на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Пояснено, що на момент подання звітності за другий квартал 2015 року, на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Інжиніринг 2" у системі електронного адміністрування ПДВ, знаходилось достатньо коштів для своєчасного погашення узгоджених податкових зобов`язань, а тому, зарахування таких коштів до бюджету із порушенням строків можливо виключно з вини контролюючого органу, у зв`язку із несвоєчасним поданням до казначейства відповідного реєстру для списання коштів до бюджету. Позивач звертає увагу, що штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення строків, установлених цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, не застосовуються за умови наявності у такі строки коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у сумах, достатніх для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість до бюджету.

Крім того, зазначено, що твердження про несвоєчасну сплату зобов`язань з ПДВ у розмірі 5 477,00 грн не ґрунтується на фактичних обставинах, адже вказана сума є податковим зобов`язанням з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, не скористався, заяву по суті справи до суду не надавав.

Ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 19.11.2019, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились. Разом з цим, до канцелярії суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене та керуючись приписами статті 205 КАС України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Інжиніринг 2» є юридичною особою, яка перебуває на обліку у Ірпінському відділенні Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та є платником податку на додану вартість.

Як убачається із матеріалів справи, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, у порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, податковим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість та своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ «Альфа-Інжиніринг 2», за період ІІ кв. 2015 року - ІV кв. 2015 року, ІІІ кв. 2016 року - ІV кв. 2016 року та лютий 2018 року.

За результатами зазначеної перевірки складено Акт від 24.05.2018 №563/10-36-56/34585971, яким встановлено порушення правил сплати (перерахунку) узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків, передбачених п.126.1 статті 126 ПК України (а.с. 18-20).

На підставі Акта перевірки від 24.05.2018 №563/10-36-56/34585971, відповідачем прийняті наступні рішення:

1) податкове повідомлення-рішення № від 20.07.2018, яким позивачу нарахована сума штрафних санкцій у розмірі 1321,20 грн (а.с. 21);

2) податкове повідомлення-рішення № від 20.07.2018, яким позивачу нарахована сума штрафних санкцій у розмірі 10874,60 грн (а.с. 22).

У подальшому, на підставі існування вказаних податкових повідомлень-рішень, та як результат зарахування сплачених позивачем сум у рахунок погашення зобов`язань, в інтегрованій картці ТОВ «Альфа-Інжиніринг 2» систематично обліковувався податковий борг, у зв`язку із чим, 22.04.2019 контролюючим органом проведено камеральну перевірку.

Так, згідно висновків Акту перевірки від 22.04.2019 №31152/10-36-56-05/34585971, відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 22.05.2019 №, яким збільшено зобов`язань на суму 8 336,85 грн та №, яким збільшено зобов`язань на суму 369,70 грн (а.с. 29-34).

Не погоджуючись з висновками Акту від 22.04.2019 №31152/10-36-56-05/34585971 та сформованими на його підставі податковими повідомленнями - рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДФС України (а.с. 35-36).

Рішенням від 12.08.2019 №38696/6/99-99-11-06-01-25 ДФС України скаргу ТОВ «Альфа-Інжиніринг 2» задовольнило частково, та скасувало податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2019 у частині визначення грошового зобов`язання в сумі 3760,49 грн (а.с. 38-41).

Враховуючи Рішення ДФС України від 12.08.2019 №38696/6/99-99-11-06-01-25, відповідачем прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2019, яким визначено суму зобов`язань в розмірі 4 576,36 грн (а.с. 42).

Не погоджуючись із діями податкового органу у ході адміністрування податку на додану вартість та вважаючи протиправними спірні податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з пунктом 31.3 цієї статті строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з положеннями статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1).

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (пункту 38.2).

Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункту 38.3).

Статтею 87 Податкового кодексу України визначені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Так, згідно з пунктом 87.1 цієї статті джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

У 2015 року набули чинності зміни до ПК України, внаслідок яких запроваджено Систему електронного адміністрування податку на додану вартість (надалі - СЕА ПДВ) порядок роботи якої визначено статтею 200-1 ПК України.

Крім того, у зв`язку із запровадженням СЕА ПДВ, змінено порядок перерахування нарахованих податкових зобов`язань з ПДВ та встановлено, що за підсумками звітного періоду відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, платником проводиться розрахунок з бюджетом в порядку, визначеному ст.200 Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджений постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16 жовтня 2014 року (із змінами та доповненнями).

Цей Порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків (пункт 1 Порядку).

Пунктом 19 Порядку визначено, що за підсумками звітного (податкового) періоду відповідно до задекларованих у податкових деклараціях з податку результатів діяльності, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку, платником податку проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу.

Згідно з пунктом 22 Порядку у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань:

1) платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка;

2) Казначейство перераховує кошти в межах їх залишку на такому рахунку. При цьому залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачений до бюджету, обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі шляхом перерахування до бюджету коштів, що перераховуються на електронний рахунок.

Відповідно до п.200.2 статті 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Наведені вище положення чинного податкового законодавства свідчать, що саме на контролюючий орган та казначейську службу покладено обов`язок здійснити заходи, спрямовані на зарахування коштів з рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість до бюджету у строки, встановлені Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №826/4532/17.

Дослідивши матеріали справи та обставини нарахування контролюючим органом штрафних санкцій, застосованих до ТОВ «Альфа-Інжиніринг 2» на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку про необґрунтованість дій відповідача, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10.08.2015 ТОВ «Альфа-Інжиніринг 2» на підставі податкової декларації з податку на додану вартість №, визначило собі суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до Державного бюджету, у розмірі 12605,00 грн (а.с. 10-13).

Граничним строком сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 12605,00 грн, був 19.08.2015.

Матеріали справи свідчать, а відповідачем не спростовано, що 14.08.2019 казначейський рахунок позивача був поповнений на суму грошових коштів - 63 900,00 грн, тобто обліковувалось позитивне сальдо.

Проте, у відповідності до змісту інтегрованої картки платника податку, 19.08.2015 з казначейського рахунку ТОВ «Альфа-Інжиніринг 2» списані кошти у рахунок погашення податкового зобов`язання з ПДВ за ІІ квартал 2015 року, виключно у розмірі 8261,14 грн.

Також, частина податкового зобов`язання позивача з ПДВ, була погашена за рахунок наявної переплати у розмірі 2482,86 грн, що призвело до виникнення недоїмки у розмірі 1861,00 грн.

Таким чином, з незалежних від позивача причин та внаслідок некоректного ведення обліку податків і зборів контролюючим органом, у ТОВ «Альфа-Інжиніринг 2» виникла та обліковується недоїмка, яка покладена в основу спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки, як убачається з інтегрованої карки, податковий орган здійснював зарахування платежів позивача у рахунок погашення податкових зобов`язань, у порядку статті 89 ПК України.

Крім того, суд зазначає, що за відсутності на те правових підстав, до податкових зобов`язань позивача з ПДВ, відповідачем віднесено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 5477,96 грн, а також нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату платежу у розмірі 547,80 грн.

Суд наголошує, що згідно наданої представником позивача податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, сума коштів у розмірі 5477,96 є саме податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, однак, протиправним чином списана контролюючим органом з електронного рахунку ПДВ.

При цьому, у ході судового розгляду встановлено, що на численні звернення позивача до податкового органу із проханням привести інтегровану картку ТОВ «Альфа-Інжиніринг 2» у відповідність до фактичної податкової ситуації, помилково зарахована сума 5477,96 грн була вилучена із недоїмки, але штрафні санкції та пеня залишились незмінні.

Слід також відзначити, що відповідно до положень пункту ХХ Підрозділу ІІ «Особливості справляння податку на додану вартість» Перехідних положень Податкового кодексу України штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення строків, установлених цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, не застосовуються за умови наявності у такі строки коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у сумах, достатніх для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість до бюджету або на спеціальні рахунки платників - сільськогосподарських підприємств, що обрали спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу, а у разі нарахування протягом перехідного періоду системи електронного адміністрування податку на додану вартість зазначених штрафних санкцій такі штрафні санкції підлягають списанню контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку на додану вартість протягом 14 робочих днів.

Отже, з аналізу вказаних норм законодавства з`ясовується, що джерелом сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є кошти, наявні на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у сумах, достатніх для сплати узгоджених податкових зобов`язань.

Наведене свідчить, що на момент настання терміну сплати податкового зобов`язання з ПДВ за ІІ квартал 2015 року, на рахунках позивача у системі електронного адміністрування податку було достатньо коштів для сплати узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ до бюджету.

У зв`язку з наведеним, та оскільки позивач своєчасно перерахував кошти з ПДВ на електронний рахунок, що діяв на момент сплати, а подальші дії по перерахуванню податків вчиняють контролюючий орган та орган держказначейства, суд вважає, що помилковість та неналежність адміністрування податку на додану вартість контролюючим органом, не повинно мати негативних наслідків у виді застосування штрафних санкцій до платника податку. На платника податку покладено відповідальність своєчасності сплатити податки та збори, а не відповідальність за зарахування їх на відповідні рахунки, а у даному випадку, позивач сплатив ПДВ у межах строку, встановленого пунктом 57.1 статті 57 ПК України.

За наведеного вище, висновки відповідача, закріплені в актах перевірок від 24.05.2018 №563/10-36-56/34585971 та від №31152/10-36-56-05/34585971, не базуються на фактичних обставинах, а прийнятті на їх підставі податкові повідомлення-рішення, суперечать приписам податкового законодавства, а тому, підлягають скасуванню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, а відтак, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 30.08.2019 (а.с. 2).

Отже, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.07.2018.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.07.2018.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2019.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Інжиніринг 2" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області () судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.