Справа № 500/2442/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2442/19

03 грудня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника позивача: Сідорова В.М.;

представника відповідача: Нацюк О.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі-відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 25 квітня 2019 року № 2111/02 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи в Кременецькому заводі продтоварів з 04 квітня 1983 року по 14 листопада 2001 року;

- зобов`язання призначити пенсію за віком з 06 лютого 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформленого листом від 25 квітня 2019 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки в трудовій книжці є запис про звільнення позивачки із Кременецького заводу продтоварів 14 листопада 2001 року завірено печаткою із кодом № 0390248 Кременецького заводу продтоварів. Однак в індивідуальних відомостях про застраховану особу за період 1999-2000 p.p. містяться інформація про роботу в Кременецькому заводі продтоварів із кодом 30917439. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код 00390248 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Харчопром». Документи про реорганізацію, підпорядкування або правонаступництво Кременецького заводу продтоварів та Товариства з обмеженою відповідальністю «Харчопром» відсутні. Тому період роботи в Кременецькому заводі продтоварів з 04.04.1983 р. по 14.11.2001 р. відповідачем не були зараховано до страхового стажу. Позивач вказує, що записи в трудовій книжці виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідні накази, на підставі яких внесено відповідні записи, та завірені печатками відділу кадрів та печаткою підприємства, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58. Частково факт роботи позивача у спірний період підтверджується також архівними довідками архівного відділу Кременецької РДА, а також відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платника податків ДФС України про суми виплачених доходів. Записи до трудової книжки вносилися відповідальною особою по кадровій роботі, а також директором. Тому вини ОСОБА_1 в неправильності заповнення трудової книжки немає. Позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період, що підтверджується практикою Верховного Суду, який неодноразово зазначав, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Ухвалою від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08 листопада 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги заперечив та вказав, що в трудовій книжці позивачки є запис про роботу в Кременецькому сокозаводі з 04.04.1983 р. по 14.11.2001 p., який було перейменовано на Кременецький завод продтоварів 18.06.1986 р. У трудовій книжці запис про звільнення ОСОБА_1 із Кременецького заводу продтоварів 14.11.2001 р. завірено печаткою із кодом №00390248 Кременецького заводу продтоварів. Однак, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за період 1999-2000 pp. містяться відомості про роботу в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кременецький завод продтоварів» із кодом 30917439. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код 00390248 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Харчопром». Документи про реорганізацію, підпорядкування або правонаступництво Кременецького заводу продтоварів та ТОВ «Харчопром» відсутні. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Тому позивачу були зараховані тільки періоди роботи, що підтверджені на підставі архівних довідок №704/03-01 від 25.06.2018 p., №705/03-01 від 25.06.2018 p., №806/03-01 від 20.07.2018р. та індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5).

Ухвалою від 21 листопада 2019 року відкладено розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні пороти задоволення позовних вимог заперечила, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти.

06 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, оформленого листом від 25 квітня 2019 року за № 2111/02 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії.

Із вказаного листа слідує, що відповідачем було зараховано до трудового стажу періоди роботи позивачки на Кременецькому цукровому заводі з 23 серпня 1977 року по 25 грудня 1978 року, з 05 вересня 1981 року по 22 грудня 1981 року, 05 вересня 1982 року по 03 січня 1983 року, періоди перебування у відпустках по догляду за дитиною до трьох років з 25 липня 1980 року по 04 вересня 1981 року та з 23 грудня 1981 року по 22 червня 1982 року, періоди отримання допомоги по безробіттю з 13 грудня 2001 року по 07 грудня 2002 року, з 10 січня 2003 року по 18 травня 2003 року, а також період з 01 січня 2016 року по 29 січня 2016 року відповідно до договору про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Крім того, відповідачем до страхового стажу було також зараховано періоди роботи в Кременецькому заводі продтоварів з 15 квітня 1983 року по 15 грудня 1993 року, з 15 січня 1995 року по 15 грудня 1998 року, з 15 лютого 1999 року по 28 лютого1999 року, з 15 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року, з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2000 року, на підставі архівних довідок №704/03-01 від 25.06.2018 p., №705/03-01 від 25.06.2018 p., №806/03-01 від 20.07.2018р. та індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5).

За вказані періоди стаж роботи позивачки складає 22 роки 1 місяць та 13 днів.

Інші періоди роботи позивачці не були зараховані, оскільки у трудовій книжці запис про звільнення ОСОБА_1 із Кременецького заводу продтоварів від 14 листопада 2001 року завірено печаткою із ідентифікаційним кодом юридичної особи №00390248.

Однак, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) за період 1999-2000 pp. містяться відомості про роботу в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кременецький завод продтоварів» із кодом 30917439.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код 00390248 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Харчопром». Документи про реорганізацію, підпорядкування або правонаступництво Кременецького заводу продтоварів та ТОВ «Харчопром» відсутні.

Тому, на думку відповідача, періоди роботи з 04 квітня 1983 року по 14 листопада 2001 року не можуть бути зараховано до трудового стажу позивачки, одночасно відповідач також зробив висновок про часткове зарахування стажу, що загалом складає 22 роки 1 місяць та 13 днів, тобто є недостатнім для призначення позивачці пенсії за віком.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний страховий стаж для отримання позивачкою пенсії за віком складає 25 років.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема у Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Так, згідно зі статтею 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктами 1-3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із записів у трудовій книжці НОМЕР_1 позивачка з 04 квітня 1983 року працювала в Кременецькому сокозаводі, який 18 березня 1986 року перейменовано на Кременецький завод продтоварів (в подальшому ТОВ «Кременецький завод продтоварів»).

Всі записи у трудовій книжці позивачки починаючи з 04 квітня 1983 року до запису від 14 листопада 2001 року засвідчені печаткою відділу кадрів.

Запис у трудовій книжці позивачки про її звільнення від 14 листопада 2001 року засвідчений двома печатками: печаткою відділу кадрів та печаткою ТОВ «Кременецький завод продтоварів». На печатці ТОВ «Кременецький завод продтоварів» вказано ідентифікаційний код юридичної особи 00390248. Проте відповідно до витягів із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код ТОВ «Кременецький завод продтоварів» 30917439, а ідентифікаційний код 00390248 належав ТОВ «Харчопром», яке припинено 06 січня 2011 року, що стало підставою для відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Насамперед суд зазначає, що відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Таким чином, засвідчення запису про звільнення позивачки від 14 листопада 2001 року печаткою відділу кадрів ТОВ «Кременецький завод продтоварів» відповідає вимогам зазначеної Інструкції, що відповідачем не було враховано.

Разом з тим, суд бере до уваги пояснення представника позивача про помилковість зазначеного на печатці ідентифікаційного коду ТОВ «Кременецький завод продтоварів» та те, що позивачка з 04 квітня 1983 року по 14 листопада 2001 року дійсно працювала в Кременецькому заводі продтоварів, що підтверджується трудовою книжкою. Окремі періоди цієї роботи також підтверджується архівними довідками №704/03-01 від 25.06.2018 p., №705/03-01 від 25.06.2018 p., №806/03-01 від 20.07.2018р. та індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5), які враховувалися відповідачем при підрахунку страхового стажу позивачки.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні спору суд також враховує висновок Верховного Суду наведений у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 25 квітня 2019 року № 2111/02 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи в Кременецькому заводі продтоварів з 04 квітня 1983 року по 14 листопада 2001 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06 лютого 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Повне судове рішення складено 06 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.