Справа № 545/2438/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 р.Справа № 545/2438/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Путря О.Г., вул. Фрунзе, 154а, м. Полтава, Полтавська, 36008, повний текст складено 13.11.19 року по справі № 545/2438/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Олефіренко Олексія Сергійовича третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Олефіренко Олексія Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №671945 від 17.09.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.;

- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.ю 1 ст. 122 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.09.2019 року відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення не скоював , ПДР України не порушував, докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні, а відеозапис з реєстратора не може бути належним доказом вчинення порушення, оскільки неможливо встановити, що саме автомобіль Nissan Rogue , д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням перетнув лінію дорожньої розмітки 1.3 та проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, інспектором поліції під час складання та розгляду адміністративного матеріалу порушені норми КУпАП.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13.11.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13.11.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що діяв в межах наділених повноважень, винесена ним постанова є законною, оскільки своїми діями позивач порушив п.8.5 , п. 8.7.3 ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 та ч. 2 ст. 122 КУпАП , що підтверджується відеозомкою подій.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Від представника позивача до Другого апеляційного адміністративного суду 09.12.2019 надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. У відзиві на апеляцйну скаргу також просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 01.09.2019 року інспектором роти №4 батальйону УПП у Полтавській області Олефіренком О.С. винесена постанова серії ДП18 № 671945 про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.122 та ч.2 ст.122 КУпАП та згідно ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 01.09.2019 року о 14 год. 28 хв. в м. Полтава, по вул. Маршала Бірюзова, 26, керуючи транспортним засобом Nissan Rogue, д.н.з НОМЕР_1 , перетнув лінію дорожньої розмітки 1.3, а також проїхав перехрестя вул. М. Бірюзова та вул. Г. Пожежників на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.5 та 8.7.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч. 1ст.122 , ч.2 ст.122 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, вид покарання у виді штрафу призначений відповідно до вимог ст. 36 КУпАП у вірному розмірі в межах санкції статті 122 ч.2 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, у випадку вчинення особами адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 ч.1, ст.122 ч.2 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п. 8.5. Правил дорожнього руху, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до розділу 34 ПДР дорожня горизонтальна розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Відповідно до п.п. 8.7.3. Правил дорожнього руху світлофори мають такі значення :

- червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух ;

- жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів ;

Пунктом 8.10 ПДР передбачено, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед розміткою 1.12, а якщо її не має - не ближче 10 метрів до світлофору, пішохідного переходу, а якщо вони відсутні - перед перехрещуваною проїзною частиною.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Твердження про невчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122, ч.2 ст.122 КУпАП, не відповідає дійсності та в повному обсязі спростовується даними відеозапису, який долучено відповідачем та досліджено судом.

Так, на автомобільний реєстратор (відео файл 1 "порушення") зафіксовано факт вчинення інкримінованого позивачу правопорушення об 14:28:20 (перетин дорожньої розмітки 1.3 та перехрестя розпочинає на червоний сигнал світлофора та продовжує перетинати перехрестя на жовтий сигнал світлофора). Одразу після вчинення порушення в проміжок часу тривалістю в 5 секунд із 14:28:25 по 14:28:30 автомобіль випадає із поля зйомки відео реєстратора. Після повернення в поле зйомки відео реєстратора автомобіль Nissan Rogue, д.н.з НОМЕР_1 продовжує здійснювати рух прямо.

Наданий суду відеозапис з нагрудної камери є належним та допустимим доказом, узгоджується із іншими дослідженими доказами, зокрема з відеозаписом реєстратора зі службового автомобіля співробітників поліції.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невірно виставлений час на відео реєстраторі службового автомобіля є технічною помилкою та не може слугувати підставою для скасування правомірно прийнятої постанови про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Посилання позивача, що за допомогою відеозапису з відео реєстратора неможливо встановити марку, модель та державний номерний транспортного засобу, який по вул. М. Бірюзова,26 перетнув лінію дорожньої розмітки 1.3, а також проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору та маються відхилення у часі між показами відео реєстратора та нагрудної боді камери поліцейського не відповідають зафіксованим відеозйомкою обставинам вчинення ним адміністративних правопорушень.

Крім того, твердження позивача, що адміністративні правопорушення вчинення іншим водієм, який керував аналогічним транспортним засобом тієї ж марки, моделі та кольору суд оцінює критично, оскільки вони жодними доказами не підтверджені та є надуманими з метою уникнення позивачем адміністративної відповідальності за вчиненні правопорушення.

З доказів, які містять матеріали справи встановлено, що позивач 01.09.2019 року о 14 год. 28 хв. в м. Полтава, по вул. Маршала Бірюзова,26, керуючи транспортним засобом Nissan Rogue, д.н.з НОМЕР_1 , перетнув лінію дорожньої розмітки 1.3, а також перетнув перехрестя вул. М. Бірюзова та вул. Г. Пожежників на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.5 та 8.7.3 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122, ч.2 ст.122 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що справа про адміністративне правопорушення за клопотанням позивача розглядалась в приміщенні УПП в Полтавській області за участю його захисника адвоката Болтік А. ОСОБА_3 , при цьому інспектором поліції в повному обсязі була дотримана процедура розгляду адміністративної справи .

Згідно вимог ч.1 ст.77 , ч.1 ст.90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог. Натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність оскаржуваної позивачем постанови.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, вид покарання у виді штрафу призначений відповідно до вимог ст. 36 КУпАП у вірному розмірі в межах санкції статті 122 ч.2 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення , інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13.11.2019 року по справі № 545/2438/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 10.12.2019 року