Справа № 520/4619/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 р. м. ХарківСправа № 520/4619/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північно-східного офісу Держаудитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В. (повний текст складено 12.09.19) по справі № 520/4619/19

за позовом Північно-східного офісу Держаудитслужби

до Державного підприємства "Харківський бронетанковий завод"

про зобов`язання виконати вимогу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Північно-східний офіс Держаудитслужби (далі - заявник, владний суб`єкт, Офіс), звернувся до суду з вимогами про зобов`язання Державного підприємства Харківський бронетанковий завод (далі Державне підприємство, ДП Харківський бронетанковий завод, ДП "ХБТЗ") виконати вимогу Північно-східного офісу Держаудитслужби від 24.01.2019 №20-08-25/608 щодо:

- усунення у тому числі за рахунок винних осіб, необгрунтованих витрат Підприємства на не прийняті 85 військовим представництвом Міністерства оборони України витрати ДП ХБТЗ по додатковій заробітній платі та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний соціальний внесок, ЄСВ) на суму 28437,89 грн.;

- відшкодування у тому числі за рахунок винних осіб, необгрунтовані витрати Підприємства щодо нарахування та сплати надбавки за класність на загальну суму 29130,29 грн.;

- усунення у тому числі за рахунок винних осіб, необгрунтовані витрати Підприємства на заробітну плату за сумісництвом на загальну суму 69431,75 грн.;

- усунення у тому числі шляхом коригування взаєморозрахунків з Пенсійним фондом України, зайве нарахування та перерахування єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України на загальну суму 23421,66 грн. по зайво нарахованій та виплаченій працівникам підприємства заробітній платі;

- усунення в тому числі шляхом проведення претензійної роботи щодо стягнення коштів з контрагентів - боржників (Зміївська ТЕС, ТОВ Ефективні рішення Суми, ТОВ Флайєр), до голів комісій з припинення або ліквідаторів підприємств (ПП Приватне виробничо-комерційне підприємство Політехком, ТОВ Аудиторська компанія Аверс), до правонаступника (Регіональна філія Південна залізниця ПАТ Українська залізниця) або відшкодувати за рахунок винних осіб, недоотримання ДП ХБТЗ фінансових ресурсів в загальній сумі 155023,76 грн. та перерахування вказаних коштів без отримання робіт;

- усунення у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи, щодо стягнення 1006287,48 грн. з Комунального підприємства Харківводоканал необгрунтовані витрати Підприємства по транспортуванню стічних вод від десяти житлових будинків, які не обліковуються на балансі підприємства та знаходяться в комунальній власності міста Харкова, через каналізаційні мережі ДП ХБТЗ за період з 01.05.2016 по 31.08.2018 в сумі 1006287,48 грн.;

- відшкодування у тому числі за рахунок винних осіб, нестачу виробничих запасів на загальну суму 23330,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, вказуючи на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обгрунтування заявлених вимог про скасування судового рішення та прийняття нового про задоволення позову заявник апеляційної скарги звертає увагу на відповідність своїх дій наявним повноваженням та способу їх реалізації, визначених Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII та Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі Положення № 43). Стверджує про здійснення відповідачем незаконних витрат на суму 1297,88 тис. грн. та недоотримання ним фінансових ресурсів на суму 28,44 тис. грн., що не відповідає меті створення підприємства отримання прибутку. Часткове усунення відповідачем виявлених порушень свідчить про згоду об`єкта контролю з такими порушеннями, а їх існування на час розгляду у суді свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представниками позивача вимоги та доводи апеляційної скарги були підтримані в повному обсязі. У своїх виступах працівники Держаудитслужби акцентували увагу на виявлених порушеннях, які, на їх думку, потребують вчинення відповідачем активних дій, направлених їх усунення, визначених у вимозі.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджує про законність та обгрунтованість прийнятого судового рішення. Зазначає про невідповідність вимоги позивача положенням чинного законодавства, оскільки містить абстрактні пропозиції щодо варіантів усунення невизначеного кола порушень та без зазначення конкретного законодавчого механізму їх виправлення. Вказує на вчинення конкретних дій, направлених на виправлення виявлених позивачем порушень. Також, вважає, що у контролюючого органу відсутні повноваження для подання подібного позову, а у суду можливості зобов`язати юридичну особу виконати вимогу позивача.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, вказуючи на відсутність підстав для задоволення поданого позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані під час слухання та наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої позивачем апеляційної скарги з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що з 28.09.2018 по 21.12.2018 Північно-східним офісом Держаудитслужби було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП Харківський бронетанковий завод.

За результатами проведеної ревізії складено акт від 29.12.2018 №08-13/24.

Актом зафіксовано, що Офісом встановлено вчинення Державним підприємством низки порушень, а саме:

- встановлено факт не прийняття 85 військовим представництвом Міністерства оборони України фактично понесених витрат ДП ХБТЗ по додатковій заробітній платі та ЄСВ за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 та за 2017 рік на загальну суму 28437,89 грн. (в тому числі заробітна плата 21515,65 грн., ЄСВ 6922,24 грн., в тому числі: за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 16223,46 грн. (в тому числі заробітна плата 13294,31 грн., ЄСВ 2929,15 грн.) за період 2017 року 12214,43 грн. (в тому числі заробітна плата 8221,34 грн., ЄСВ 3993,09 грн.). Однак, коригувань в бухгалтерському обліку Підприємства із вказаного приводу не здійснено, тобто зазначені витрати не покриті замовником, що є порушенням вимог п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та призвело до матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 28437,89 грн. (а.с.16);

- в порушення вимог ст. 5, ст. 15 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 № 108/95-ВРЗ-м та умов Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 14.02.2006 № 136, 3-м водіям ДП ХБТЗ зайво нараховано та виплачено надбавку за класність на загальну суму 37030,29 грн. (за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 - 9039,45 грн., за 2017 рік 14532,98 грн., за 8 місяців 2018 року 13457,86 грн.) та, як наслідок, зайво перераховано ЄСВ на загальну суму 8146,66 грн. (за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 1988,68 грн., за 2017 рік - 3197,26 грн., за 8 місяців 2018 року -2960,73 грн.). На теперішній час сума відшкодування по зазначеному порушенню склала 7900,00 грн., тобто невідшкодованими залишилось 29130,29 грн.;

- в порушення п. 5.11 Розділу V Оплата праці Колективного договору на 2016-2018 роки 2-м машиністам крану (кранівник) цеху № 1 та № 4 ДП ХБТЗ зайво нараховано та виплачено заробітну плату за сумісництвом на загальну суму 69431,75 грн. (за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 - 8154,46 грн., за 2017 рік-25063,23 грн., за 8 місяців 2018 року 36214,06 грн.) та, як наслідок, зайво перераховано ЄСВ на загальну суму 15274,99 грн. (за період з 01.05.2016 по 31.12.2016 1793,98 грн., за 2017 рік 5513,91 грн., за 8 місяців 2018 року 7967,09 грн.). Внаслідок допущеного порушення ДП ХБТЗ завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 84706,74 грн. Вищезазначені порушення по заробітній платі призвели до зайвого нарахування та перерахування єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України на загальну суму 23421,66 грн.;

- порушення вимог ст. 629 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-1V, що призвело до недоотримання ДП ХБТЗ фінансових ресурсів в загальній сумі 155023,76 грн., списання коштів всупереч законодавству без отримання робіт та послуг внаслідок не можливості їх стягнення по причині спливу законодавчо визначеного терміну позовної давності, та відповідно - до нанесення збитків, оскільки ДП ХБТЗ від шести контрагентів не в повному обсязі отримано зобов`язань за договором або доходів, чим порушено умови укладених договорів. Невжиття заходів щодо повернення суми дебіторської заборгованості призвело до втрати активів ДП ХБТЗ в сумі 155023,76 грн., що є порушенням ст.3 Цивільного процесуального Кодексу України від 18.03.2004 № 1618-1V (із змінами), ст.509, ст.610 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-1V, та відповідно до п. 1.3. Порядку взаємодії державної контрольно-ревізійної служби, органів прокуратури, внутрішніх справ. Служби безпеки України, затвердженого наказом ГоловКРУ, МВС. СБУ та Генпрокуратури від 19.10.2006 №346/1025/685/53 кваліфікується як матеріальна шкода (збиток), нанесена державному підприємству;

- внаслідок не відшкодування понесених ДП ХБТЗ витрат щодо надання послуг з транспортування фекально-господарських стічних вод по каналізаційним мережам Підприємства, здійснено безпідставне покриття втрат юридичної особи при відсутності дебіторської заборгованості, що призвело до необгрунтованих витрат ДП ХБТЗ в сумі 1006287,48 грн., чим порушено вимоги п.1 ст.67 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV, вимоги п. 1 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, вимоги п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318. Внаслідок зазначеного Підприємству завдано матеріальної шкоди (збитків) в сумі 1006287,48 грн.;

- проведеною під час ревізії інвентаризацією встановлено нестачу виробничих запасів по 25 найменуванням на загальну суму 28677,03 грн., з яких на теперішній час відшкодовано лише 5347,03 грн. Таким чином, наразі не відшкодовано лише 23330,00 грн. нестачі.

24.01.2019 на підставі акту ревізії Офісом було видано вимогу №20-08-25/608, якою на Державне підприємство покладено обов`язки (у контексті предмету спору): - усунення, у тому числі за рахунок винних осіб, необґрунтованих витрат Підприємства на не прийняті 85 військовим представництвом Міністерства оборони України витрати ДП ХБТЗ по додатковій заробітній платі та ЄСВ на суму 28437,89 грн.; - відшкодування, у тому числі за рахунок винних осіб, необґрунтованих витрат Підприємства щодо нарахування та сплати надбавки за класність на загальну суму 29130,29 грн.; - усунення, у тому числі за рахунок винних осіб, необґрунтованих витрат Підприємства на заробітну плату за сумісництвом на загальну суму 69431,75 грн.; - усунення, у тому числі шляхом коригування взаєморозрахунків з Пенсійним фондом України, зайвого нарахування та перерахування ЄСВ до Пенсійного фонду України на загальну суму 23.21,66 грн. по зайво нарахованій та виплаченій працівникам підприємства заробітній платі; - усунення, в тому числі шляхом проведення претензійної роботи щодо стягнення коштів з контрагентів - боржників (Зміївська ТЕС, ТОВ Ефективні рішення Суми, ТОВ Флайєр), до голів комісій з припинення або ліквідаторів підприємств (ПП Приватне виробничо-комерційне підприємство Політехком, ТОВ Аудиторська компанія Аверс), до правонаступника (Регіональна філія Південна залізниця ПАТ Українська залізниця) або відшкодування за рахунок винних осіб, недоотримання ДП ХБТЗ фінансових ресурсів в загальній сумі 155023,76 грн. та перерахування вказаних коштів без отримання робіт; - усунення, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення 1006287,48 грн. з Комунального підприємства Харківводоканал, необгрунтованих витрат Підприємства по транспортуванню стічних вод від десяти житлових будинків, які не обліковуються на балансі підприємства та знаходяться в комунальній власності міста Харкова, через каналізаційні мережі ДП ХБТЗ за період з 01.05.2016 по 31.08.2018 в сумі 1006287,48 грн.; - відшкодування, у тому числі за рахунок винних осіб, нестачі виробничих запасів на загальну суму 23330,00 грн.

ДП Харківський бронетанковий завод листом від 21.02.2019 повідомило Офіс про стан виконання вимоги від 24.01.2019 №20-08-25/608.

Однак, вважаючи, що дана вимога не виконана Державним підприємством у добровільному порядку Офіс звернувся до суду із даним позовом.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що владним суб`єктом не доведено юридичної правильності та фактичної обґрунтованості мотивів звернення до суду та видання владного письмового рішення управлінського характеру у формі вимоги №20-08-25/608 від 24.01.2019.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» ( далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об`єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до п.6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з п.10 ст.10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Отже, при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Положеннями ч.4 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ, КАС України) суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Зі змісту вказаних правових норм слідує, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, а тому вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов`язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи № № 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14), 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14, постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 по справі № 804/9567/13-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу, що підстави для відступлення від правових позицій Верховного Суду судом не встановлені, а сторонами не повідомлені.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач, звернувшись до суду із позовом про зобов`язання Державного підприємства Харківський бронетанковий завод виконати вимогу Північно-східного офісу Держаудитслужби від 24.01.2019 №20-08-25/608 щодо усунення встановлених ревізією порушень, в тому числі шляхом вчинення дій, спрямованих на відшкодування витрат підприємства, проведення коригувань взаєморозрахунків, проведення претензійної та претензійно-позовної роботи, обрав такий спосіб захисту своїх прав, який суперечить закону.

При цьому слід враховувати, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади, оскільки ключовим завданням адміністративному суду є здійснення правосуддя.

Додатково колегія суддів звертає увагу, що формулювання Північно-східним офісом Держаудитслужби позовних вимог, яке містить у собі "у тому числі за рахунок винних осіб", та прийняття судом адміністративної юрисдикції судового рішення із вказівкою таких осіб може призвести до встановлення питання про наявність/відсутність вини тих або інших осіб у вчиненні певних порушень. Зазначене суперечить принципам адміністративної юрисдикції та не може розглядатися в її межах, оскільки встановлення наявності/відсутності вини конкретних осіб у вчиненні певних дій має бути доведено у належний спосіб, зокрема, за наслідками розгляду кримінальних справ або справ про адміністративні правопорушення. Адже, встановлення правомірності/протиправності дій та наявності/відсутності вини осіб в порядку адміністративного судочинства означатиме констатацію юридичних фактів, які безпосередньо впливатимуть на оцінку доказів, за межами встановленої процесуальним законом (кримінальним та в справах про адміністративні правопорушення) процедури з порушенням закріпленої засади змагальності. Наведена засада судочинства вимагає надання іншим учасникам процесу можливості під час судового розгляду таких проваджень (кримінальних та в справах про адміністративні правопорушення) взяти участь у дослідженні доказів, висловити свої позиції й аргументи щодо їх оцінки, які були б сприйняті судом і одержали відповідь при прийнятті рішення з цих питань.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на необгрунтованість та неузгодженість з фактичними обставинами справи заявлених позивачем вимог.

Зокрема, щодо неприйняття 85 військовим представництвом Міністерства оборони України витрат ДП "ХБТЗ" по додатковій заробітній платі та ЄСВ на суму 28437,89 грн. Суд апеляційної інстанції виходить з того, що реально виплачена найманим працівникам винагорода за виконану роботу є базою справляння єдиного соціального внеску за прямим приписом закону і подія прийняття чи відмови у прийнятті до обліку чи до собівартості цих витрат будь-якою третьою сторонньою особою об`єктивно не здатна змінити діючого положення чинного закону. Повноваження з приводу прийняття або відмови у прийнятті до обліку витрат по заробітній платі передбачені положеннями ст.ст.19-1 і 20 Податкового кодексу України та надані виключно податковим органам. Будь-які інші суб`єкти права, у тому числі і органи Державної аудиторської служби України, такими повноваженнями не наділені.

Стосовно зобов`язання відповідача про відшкодування, у тому числі за рахунок винних осіб, необґрунтованих витрат по нарахуванню та сплаті надбавки за класність на загальну суму 29130,29 грн. колегія суддів відмічає, що текст акту ревізії не містить об`єктивних даних для поширення на спірні правовідносини положень ст.134 КЗпП України. У ході проведення ревізії службовці Офісу самостійно дійшли до власного судження про те, що особа, винна у вчиненні даного порушення (колишній начальник юридичного відділу), була звільнена з роботи. Отже, владний суб`єкт самостійно визнав відсутність винної особи у штаті державного підприємства, що унеможливлює стягнення збитків з заробітної плати такої особи.

Щодо зобов`язання усунення, у тому числі за рахунок винних осіб, необґрунтованих витрат на заробітну плату за сумісництвом на загальну суму 69431,75 грн. колегія суддів звертає увагу, що роботи були фактично виконані. Позивач не надано доказів фіктивності чи штучності таких робіт. Тобто, відсутні докази спричинення державному підприємству збитків. Щодо порушень в сфері офорони праці, то особи, які виконували такі роботи за сумісництвом, на виконання вимог Офісу наказом ДП "ХБТЗ" були звільнені з займаних посад за сумісництвом.

Також слід враховувати, що за змістом ст.ст.12 - 14-1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування правовідносини з приводу виконання особою публічного обов`язку з оплати ЄСВ виникають між платником внеску з однієї сторони і Державою в особі відповідного органу доходів і зборів з іншої сторони.

У розумінні п.3-1 ч.1 ст.1 даного Закону органами доходів і зборів є територіальні органи Державної фіскальної служби України.

Таким чином, в правовідносинах стосовно здійснення коригування взаєморозрахунків з Пенсійним фондом України щодо зайво нарахованого та перерахованого ЄСВ до Пенсійного фонду України по зайво нарахованій та виплаченій заробітній платі найманим працівникам, ані Пенсійний фонд України, ані його територіальні органи владних управлінських повноважень контролю не мають. Відтак, проведення Державним підприємством будь-яких коригувань розрахунків по ЄСВ саме з Пенсійним фондом України по сплаті ЄСВ не свідчить про існування відповідних збитків (втрат).

Щодо позовної вимоги Офісу про зобов`язання ДП "ХБТЗ" провести претензійну роботу з приводу стягнення коштів з контрагентів - боржників (Зміївська ТЕС, ТОВ Ефективні рішення Суми, ТОВ Флайєр, ПП Приватне виробничо-комерційне підприємство Політехком, ТОВ Аудиторська компанія Аверс, Регіональна філія Південна залізниця ПАТ Українська залізниця). Відповідачем обставини існування дебіторської заборгованості визнані та надано до суду складені на виконання вимоги Офісу №20-08-25/608 копії претензій від 21.02.2019 про сплату боргу за укладеними договорами, що свідчить про вжиття Державним підприємством необхідних та достатніх організаційно-правових заходів, спрямованих на забезпечення виконання владних приписів вимоги Офісу.

Щодо проведення претензійної роботи з приводу стягнення коштів з Комунального підприємства Харківводоканал, судом встановлено, що у Державного підприємства відсутня відповідна ліцензія на надання послуг у сфері водовідведення, внаслідок чого є неможливим одержання Державним підприємством будь-яких доходів від такого виду господарської діяльності.

В той же час, оскільки каналізаційні мережі Державного підприємства функціонують в єдиному та технологічно нерозривному циклі з міською мережею водовідведення, що зумовлює як вимушеність видатків Державного підприємства з даного приводу, так і неможливість їх уникнення, відповідачем надано до суду копії листів претензійного характеру від 21.02.2019 та 02.02.2019, направлених до КП Харківводоканал та до Харківської міської ради на підтвердження виконання вимог позивача.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відшкодування нестачі виробничих запасів колегія суддів враховує, що відповідачем надано копії документів, згідно з якими співробітниками Державного підприємства складено заяви про утримання із заробітної плати відповідних сум нестачі товарно-матеріальних цінностей, а наказом ДП "ХБТЗ" від 28.12.2018 № 101 відповідальним особам оголошено догану та встановлені відповідні суми до відшкодування. Такі документи свідчать про вжиття Державним підприємством необхідних та достатніх організаційно-правових заходів, спрямованих на забезпечення виконання владних приписів вимоги Офісу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Північно-східного офісу Держаудитслужби, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Також, відхиляючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що зумовлює, згідно приписів ст.316 КАС України, залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Зважаючи на результати розгляду апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північно-східного офісу Держаудитслужби залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/4619/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 05.12.2019.