Справа № 333/6112/19
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6112/19
Провадження № 2-а/333/172/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.., розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Перешлюги Євгена Олеговича (м. Харків, вул. Шевченка, буд.315-А) про визнання протиправними дій та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із адміністративним позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Перешлюги Є.О. про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 13.10.2019 року останній відносно нього виніс постанову серії ЕАК №1618686, якою наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн. за те, що він того ж дня об 11 год. 40 хв. 45 сек. у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 160 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії вказаного знаку, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки в його діях відсутній зазначений склад адміністративного правопорушення. У постанові про накладення адміністративного стягнення працівник поліції вказав, що він керував транспортним засобом (не конкретизувавши яким саме) та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено». Водночас, ОСОБА_1 стверджує, що він за кермом автомобіля «ВАЗ 210934-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 13.10.2019 року в момент, коли цей транспортний засіб був зупинявся, не знаходився, так як себе погано почував, а перебував на пасажирському сидінні. Ці обставини позивач повідомляв працівнику поліції під час складання оскаржуваної постанови, але останній не прийняв їх до уваги. У постанові не наведено жодного доказу його винуватості. Натомість він зробив фото місця стоянки автомобіля, з яких вбачається, що відсутні поряд зі стоянкою транспортного засобу будь-які дорожні знаки.

Крім того, позивач вважає, що при винесенні постанови були грубо порушені його права: він не зміг ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання. На його прохання скласти протокол про скоєння адміністративного правопорушення, Перешлюга Є.О. відмовив, відразу склавши оскаржувану постанову.

Також, ОСОБА_1 посилається на вимоги ст.14-1 КУпАП, зазначаючи, що порушення зупинки транспортного засобу фіксується за допомогою приладу, працюючого в автоматичному режимі. Водночас, з назви оскаржуваної постанови вбачається, що правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі.

За таких обставин позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно нього та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

22.10.2019 року ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, так як позивач не надав підтвердження своєї реєстрації у Комунарському районі м. Запоріжжя. Після усунення недоліків, 31.10.2019 року ухвалою суду адміністративний позов ОСОБА_1 був прийнятий до розгляду, відкрито провадження по цій справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

01.11.2019 року суд направив копію адміністративного позову та додатків до нього до відповідача, який належним чином 14.11.2019 року отримав його, про що свідчить розпис про отримання на рекомендованому повідомленні, але на цей час відзиву та жодних доказів на адресу суду не надав.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 4 статті 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Суд зауважує, що дійсно, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі N 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція N 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.

З огляду на викладене, суд вважає, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення. Тому, посилання позивача про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, суд не приймає до уваги.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що поліцейський Перешлюга Є .О. є працівником УПП в Харківській області, тому відповідач в даному випадку був посадовою особою, уповноваженою розглядати справу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог чинного КУпАП та мав право винести відповідну постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення у порядку ст. 283 КУпАП.

Згідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. ст. 251, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не доведена.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який у даному випадку ним не виконано.

Відповідно до ч.1 ст. 14-1 КУпАП, на яку у своєму позові посилався ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ВАЗ 210934-20», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

Враховуючи, що адміністративне стягнення на позивача накладалося у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, тобто постанова була винесена не відносно власника транспортного засобу, а стосовно особи, яка керувала автомобілем, тому відповідач у цьому випадку для складення постанови саме відносно ОСОБА_1 мав би надати достатні докази про скоєння останнім правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови серії ЕАК №1618686 від 13.10.2019 року, жодні пояснення свідків та докази здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення ОСОБА_1 ПДР України, відсутні.

Натомість, суд приймає до уваги дані фотознімків, долучених позивачем у якості додатків до позову, згідно яких у місці стоянки автомобіля «ВАЗ 210934-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , відсутні будь-які дорожні знаки, у т.ч. знак 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, тому оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 121, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Перешлюги Євгена Олеговича (м. Харків, вул. Шевченка, буд.315-А) про визнання протиправними дій та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №1618686 від 13.10.2019 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Харківській області капралом поліції Перешлюгою Є.О. щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод