Справа № 540/1556/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1556/19
11 год. 27хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Пасічніченко О.П., представника відповідача Пархоменко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Пастуха Ігоря Олександровича, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.07.2019 року,

встановив:

29.07.19 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить скасувати постанови від 09.07.2019, які винесені начальником Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Пастухом І.О., про застосування адміністративно-господарського штрафу за №№ 129222; 129223; 129224; 129225; 129226; 129227; 129228; 129229; 129230; 129231; 129232; 129233; 129234; 129263. Позовні вимоги мотивовані тим, що постанови прийняті не уповноваженою особою, начальником Чорноморської регіонального управління Укртрансбезпеки Пастухом І.О. Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки не є юридичною особою. Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки в порушення закону України " Про центральні органи державної влади", в порушення глави 7 Цивільного кодексу України не зареєстровано як юридична особа публічного права, тобто не набуло цивільної правоздатності і цивільної дієздатності. За таких підстав начальник Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки не має повноважень і не може самостійно виступати як керівник органу державного контролю. В оскаржуваних постановах не зазначено, які конкретно порушення ст.39 або 48 Закону "Про автомобільний транспорт" вчинив ФОП " ОСОБА_1 , є посилання на дату вчинення порушення та реквізити актів, на підставі яких прийняті постанови. Закон "Про автомобільний транспорт" має 60 різних норм і прикінцеві положення. За таких обставин визначення порушення є неконкретизованим, тобто відсутні час, місце, спосіб, вина, дії особи. Відсутність у спорюваних постановах конкретно визначеного правопорушення і доказах на яких грунтується прийняте рішення про застосування до позивача штрафів, говорить про відсутність будь-якої аргументації прийнятих постанов.

ФОП ОСОБА_1 або його представник були відсутні при проведенні перевірок. Таким чином, порушені права ФОП ОСОБА_1 на захист: бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього ( п."а" ч.3 ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод"), мати час і можливості для підготовки свого захисту ( п."б" ч.3 ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод"). Також позивач вказує на відсутність ОСОБА_1 при прийняті оскаржуваних постанов 06.08.2019 року. Про час і місце розгляду справ про застосування адміністративно-господарських санкції ОСОБА_1 не повідомляли. Оскаржувані постанови ОСОБА_1 отримав 07.08.2019 року після дзвінка з Укртрансбезпеки про необхідність з`явлення. Відповідачем порушений порядок публічного розгляду його справи, мати можливість захищати себе у зв`язку з чим надавати пояснення, документи тощо. З аналізу постанов №№ 129222; 129223; 129224; 129225; 129226; 129227; 129228; 129229; 129230; 129231; 129232; 129233; 129234; ФОП ОСОБА_1 13 разів притягнутий до відповідальності за актом №153163 одного виду за одне й те саме правопорушення. Резолютивна частина постанов не відповідає ч.3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Відповідно до ч.3 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" санкція норми передбачає штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у сумі " 1.700.00 гривень", яка не відповідає санкції статті, а також не відповідає правилам пропису числівників. Цифрових записів, які зазначені у постановах, не існує ні в українській мові, ні в математиці.

Ухвалою суду від 02.08.19 відкрито провадження в адміністративній справі, а розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Надалі, суд вирішив розглядати справу в загальному позовному провадженні, про що винесена ухвала від 27.09.19, призначено підготовче засідання на 21.10.2019, продовжено термін підготовчого провадження на тридцять днів, залучено Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

21.10.2019 до суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що територіальні органи Укртрансбезпеки мають право здійснювати на підставі щотижневого графіку рейдові перевірки додержання суб`єктом господарювання вимог п. 15 Порядку здійснення державного контрою на автомобільному транспорті, затвердж. Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567) під час таких перевірок перевіряється наявність визначених ст. 39 Закону "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюється перевезення автомобільним транспортом. Водій повинен мати при собі протокол перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу, та оформляти тахокарти за кожний день роботи, а якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, повинен вести індивідуальну контрольну книгу. Справа про порушення розглядається не пізніше двох місяців з дня його виявлення. Позивач запрошувався до Чорноморського межргіонального управління Укртрансбезпеки на розгляд актів про порушення транспортного законодавства, але не прибув.

30.05.2019 посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, на підставі направлення на перевірку від 27.05.19 №001208, проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки І-VAN д.р.н. НОМЕР_1 , що належить позивачу, на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено акт від 30.05.19 №153163, в якому зафіксовано керування транспортним засобом при здійсненні регулярних перевезень пасажирів без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку (тахокарт) у кількості передбаченій законодавством за 28.05.19, 27.05.2019, 26.05.2019, 25.05.2019, 24.05.2019, 22.05.2019, 21.05.2019, 19.05.2019, 18.05.2019, 17.05.2019, 16.05.2019, 14.05.2019, 13.05.2019 та неоформлені листи (бланки) підтвердження діяльності за вказані дати. Водій з актом перевірки ознайомився, акт підписав та в поясненнях написав "не згоден". На підставі акту перевірки від 30.05.19 № 153163 було прийнято 13 постанов про застосування штрафних санкцій по 1700 грн. за кожен факт порушення, за кожний календарний день відсутності тахокарт.

30.05.2019 посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, на підставі направлення на перевірку від 27.05.19 №001208, проведено рейдову перевірку транспортного засобу VOLKSWAGEN д.р.н. НОМЕР_2 , що належить позивачу, на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено акт від 30.05.19 №153162, в якому зафіксовано обладнання транспортного засобу цифровим контрольним пристроєм тахографом, у водія ОСОБА_3 неоформлений, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено вимоги наказів МТЗУ № 340 від 07.06.2010 та № 385 від 24.06.2010. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення прийнято постанову про застосування штрафних санкцій до позивача.

Із вказаних підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 22.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 08.11.2019, залучено до участі в розгляді справи в якості другого відповідача начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Пастуха І.О.

08.11.2019 до суду представником позивача подано відповідь на відзив, в якому вказано, що направлення на рейдову перевірку є неналежним чином оформлені, при проведені перевірок підприємець був відсутній, копії актів водію не вручались, на зворотньому боці акту є дописки, які не засвідчені підписом водія. Вимоги щодо наявності у водія транспортного засобу тахокарт за попередні 13 днів були передбачені поправкою 6 до Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)" у 2010 році. Верховна Рада, ратифікувавши Європейську угоду законом у 2005 році, до теперішнього часу не ратифікувала поправку. Позивач також вказує, що тахограф в автобусі НОМЕР_1 зламаний, тому водій мав індивідуальну контрольну книжку водія, у якій зазначено режим роботи і відпочинок водія. Автобус НОМЕР_2 обладнаний аналоговим тахографом, який пройшов відповідні перевірки, водій ОСОБА_3 30.05.2019 мав при собі протокол перевірки та адаптації тахографа.

Ухвалою від 08.11.2019 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні.

20.11.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-2 , в якому просить відмовити в задоволенні позову з підстав, які є аналогічними доводам, вказаним у відзиві відповдіача-1.

22.11.2019 закрито підготовче засідання протокольною ухвалою, розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою від 29.12.2019 суд залишив позов без розгляду в частині вимоги про визнання протиправною та скасування постанови № 129263 від 09.07.2019, оскільки ця постанова була вже скасована судовим рішенням по іншій адміністративній справі 28.12.2019 (справа № 540/1557/19).

29.11.2019 в судовому засіданні прибув представник позивача, який просить задовольнити позов, та представник відповдіача-1, який просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача-2 та третьої особи були своєчасно повідомлені про день і час розгляду справи, своїх представників до суду не направили, письмових пояснень від третьої особи по суті спору до суду не надано.

Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем, здійснює господарську діяльність у сфері перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом має відповідну ліцензію.

Посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, на підставі направлення на перевірку від 27.05.2019 №001208, проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатом якої складено акт від 30.05.2019 № 153163 транспортного засобу 1-VAN д.р.н. НОМЕР_1 , що належить позивачу. За результатами перевірки складено акт від 30.05.19 №153163, в якому зафіксовано керування транспортним засобом при здійсненні регулярних перевезень пасажирів без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку (тахокарт) у кількості передбаченій законодавством за 28.05.19, 27.05.2019, 26.05.2019, 25.05.2019, 24.05.2019, 22.05.2019, 21.05.2019, 19.05.2019, 18.05.2019, 17.05.2019, 16.05.2019, 14.05.2019, 13.05.2019 та неоформлені листи (бланки) підтвердження діяльності за вказані дати. Водій ОСОБА_4 з актом перевірки ознайомився, акт підписав та в поясненнях написав "не згоден". Позивача було запрошено до розгляду справи про порушення на 18.06.2019, рекомендований лист з актом перевірки був надісланий позивачу та отриманий 25.06.2019. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 09.07.2019 прийнято 13 постанов про застосування штрафних санкцій по 1700 грн. за кожен факт порушення, за кожний календарний день відсутності тахокарт. В постановах про застосування штрафу вказано, що відповідальність застосовується за порушення, яке передбачено ст. 60 Законом "Про автомобільний транспорт", зокрема, абз. 3 ст. 60 - надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 Закону "Про автомобільний транспорт". Відповідачем надано суду копію протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 03.12.2015 транспортного засобу д.р.н. НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із прийнятими постановами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем рішень, суд виходить із положень ч.2 ст. 19 Конституції України, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п. 4 Положення № 103 основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація, державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктами 2, 19, 29 п. 5 Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Абзацом 1 п. 8 Положення № 103 визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Абзацом 3 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3. В переліку значиться і Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

З огляду на викладене, територіальні Управління Укртрансбезпеки є структурними підрозділами апарату Служби, які від імені Укртрансбезпеки здійснюють, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, хоч і не мають статусу юридичних осіб.

Тому твердження позивача, що Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки не має повноважень на проведення перевірок ТЗ на автомобільних дорогах та на застосування до перевізників штрафних санкцій, суд вважає помилковим, оскільки зазначений орган, який виніс спірні постанови є структурним підрозділом юридичної особи - Державної служби України з безпеки на транспорті.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт". Згідно з ст.5, 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг. Відповідно до ч. 14 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Згідно ч. ч. 17 та 18 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", рейдові перевірки дотримання вимог законодавств про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567.

Відповідно до пунктів 2,3 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. За приписами п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку № 1567).

Частиною 18 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що у разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Відтак, саме на Укртрансбезпеку та її територіальні органи покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Згідно п. п. 15, 16, 17 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи.

Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення. Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог п. 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансінспекції".

Із системного аналізу наведених норм слідує, що державному контролю на автомобільному транспорті підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення, зокрема, пасажирів на території України. Контроль може здійснюватися територіальними органами Укртрансбезпеки, шляхом проведення рейдових перевірок в будь-який час без попереднього інформування об`єкта перевірки. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема наявність визначених ст.ст. 39, 48 Законом "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що посадові особи Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки при здійсненні державного автомобільного контролю на транспорті, шляхом проведення рейдової перевірки позивача на предмет дотримання ним вимог законодавства про автомобільний транспорт, діяли у межах повноважень, визначених Законом № 2344-ІІІ та Порядком № 1567.

В силу положень абзацу третього частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, підставою для застосування до автомобільного перевізника штрафу є, зокрема, встановлений компетентним органом факт надання таким перевізником послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у ст. 39 Закону визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Оскаржувані позивачем постанови були прийняті за наслідками розгляду одного акту перевірки, в якому порушеннями , за яке в подальшому були застосовані штрафні санкції, є відсутність тахокарт у транспортних засобах, які обладнані аналоговими тахографами.

Тахограф - це контрольний пристрій, який встановлюється на транспортному засобі для показу та реєстрації інформації про рух транспортного засобу.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.3. Положення № 340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами; водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку .

Оскільки позивачем здійснюються нерегулярні пасажирські перевезення на відстань понад 50 км, то транспортний засіб, який використовується для здійснення таких перевезень, має бути обладнаний тахографом. А отже, водій такого транспортного засобу повинен мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та надавати його посадовим особам органу державного контролю, та мати заповнені тахокарти.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту і зв`язку від 24 червня 2010 року №385 (далі - Інструкція) водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.3.5. Інструкції перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно п.3.6. Інструкції, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів підписаної в Женеві 01.07.1970 у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Бланк підтвердження діяльності водія має бути оформлений шляхом друку тексту латинськими літерами та має бути підписаний перед виходом водія у рейс. Ці документи фактично підпадають під перелік документів, які відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" повинен мати водій для здійснення внутрішніх перевезень, і пред`являти їх особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Виходячи з положень наведених норм, водії транспортних засобів, які обладнані аналоговими тахографами повинні надавати інспектору для контролю заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або бланки підтвердження діяльності.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, штрафи накладаються на позивача, як автомобільного перевізника.

Згідно пункту 7.1. Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567. Пунктом 7.2. Положення № 340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Водночас, у спірних постановах про накладення штрафних санкцій відсутнє посилання на порушену позивачем норму, а саме у графі "порушення" вказано: "порушення Закону України "Про автомобільний транспорт". При цьому, у постановах не зазначено змісту порушення, яке слугувало підставою для накладення на позивача штрафної санкції, у зв`язку з чим не можливо встановити, за яке конкретне порушення та час (дату) скоєння цього порушення до позивача застосовані адміністративно-господарські санкції.

Верховний суд у постанові від 23.10.2018р. у справі № 822/1817/18 зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення … конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Наведене рішення прийняте у податковій справі, проте загальні вимоги до актів індивідуальної дії як обґрунтованість та вмотивованість стосуються будь-яких актів індивідуальної дії, прийнятих суб`єктами владних повноважень.

Відтак, оскаржені постанови не відповідають вимогам до індивідуальних актів, оскільки із них неможливо встановити зміст порушення, допущеного правопорушником та правову норму, яку останній порушив.

Стосовно позиції позивача про те, що його не було запрошено та взагалі не було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, то суд зазначає наступне. У відповідності до частин четвертої - пятої статті 60 Закону № 2344-ІІІ розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 26 Порядку № 1567). Згідно із пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що суб`єкт господарювання повідомляється про розгляд справи про порушення законодавств про автомобільний транспорт або особисто під розписку або рекомендованим листом із повідомленням, який скеровується за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання). При цьому, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт законодавцем передбачена можливість розгляду такої справи за відсутності такого суб`єкта господарювання.

Позивача було запрошено до розгляду справи про порушення на 18.06.19, рекомендовані листи разом з копіями актів № 153162, 153163 були надіслані позивачу та отримані ним 25.06.2019. Оскаржувані постанови прийняті 09.07.2019. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем в даному випадку дотримано процедуру повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт для надання пояснень по суті складених актів шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, що узгоджується з вимогами п.26 Порядку № 1567. Постанови про застосування штрафних санкцій повинні бути винесені протягом двох місяців з дня складання акту перевірки , тому вони були прийняті 09.07.2019, таким чином у позивача була можливість надати всі необхідні документи, як стосуються порушень, але позивач цим не скористався.

Що стосується дати прийняття оскаржуваних постанов, то той факт, що дата не збігається із днями, на які запрошувався позивач, представником відповідача пояснюється тим, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. Для розгляду питання про застосування штрафних санкцій передбачений двомісячний термін, тому відповідачем очікувалось, що позивач може прибути в цей термін або надати відповдні документи, тому постанова була прийнята пізніше, що не заборонено нормативним актми. Тому суд вважає, що дії відповідача щодо розгляду справи за відсутністю суб`єкта господарювання вчинені відповідно до приписів Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567.

Доводи представника позивача щодо відсутності у водіїв спеціальних познань щодо проведення рейдової перевірки , що перешкоджало їм викласти свої заперечення в актах, суд не приймає до уваги. Оскільки запис "не згоден" не свідчить про наявність заповнених тахокарт на момент перевірки. Позивач не пояснив суду, що перешкоджало водіям викласти свої заперечення в зрозумілій формі. Водії повинні знати положення тих нормативно-правових документів, які регулюють їх діяльність.

Той факт, що постанови були прийняті начальником Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, який, на думку позивача, не має відповідних повноважень, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи. Відповідно до наданого суду Положення про Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки управління відповідно до покладених на нього завдань виносить в установленому порядку постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу (п. 3.16 Положення) Управління очолює начальник, який здійснює керівництво управлінням (п. 5.1 Положення). Саме керівник Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбзпеки і підписує від імені управління постанови.

Що стосується розміру застосованих штрафних санкцій, то згідно з частиною першою абзацом 3 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Таким чином, розмір адміністративно господарського штрафу, застосованого до позивача, відповідає частині першій абзацу 3 статті 60 Закону № 2344-ІІІ. Проставляння крапки після цифри "1" у сумі "1700" в оскаржуваних постановах є недоліком оформлення, який не може бути підставою для скасування таких постанов.

Посилання представника позивача на порушення в оформленні направлень на рейдові перевірки суд не приймає до уваги, оскільки рейдова перевірка проводилась у присутності водія, а йне заперечував проти її проведення, що підтверджується наданням інспекторам всіх документів, які були у водія. Водій не зазначали в акті про те, що відмовляється від проведення перевірки через неправильне оформлення направлень. На день судового розгляду позивач не оскаржив дії відповідача щодо призначення та проведення рейдових перевірок. Тому суд відхиляє посилання позивача на недотримання процедури перевірки.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень. Постанови не відповідають вимогам до індивідуальних актів, оскільки із них неможливо встановити зміст порушення, допущеного правопорушником та правову норму, яку останній порушив, всі постанови відрізняються тільки нумерацією, в іншому вони є ідентичними за змістом, і встановити за яке конкретне порушення, коли воно скоєно і в чому його зміст є неможливим. Відтак, оскаржені постанови не відповідають вимогам до індивідуальних актів, оскільки із них неможливо встановити зміст порушення, допущеного правопорушником та правову норму, яку останній порушив.

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, та те, що відповідачем не підтверджено належними доказами дотримання процедури застосування до позивача відповідальності за правопорушення у сфері безпеки транспорту, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанови начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про накладення адміністративного-господарських санкцій №№ 129222, 129223, 129224, 129225, 129226, 129227, 129228, 129229, 129230, 129231, 129232, 129233, 129234 від 09.07.2019 протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктами владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Задовольнити позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Скасувати постанови №№ 129222, 129223, 129224, 129225, 129226, 129227, 129228, 129229, 129230, 129231, 129232, 129233, 129234 від 09.07.2019 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій, які прийняті начальником Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Пастухом І.О.

Стягнути з Державної служби безпеки на транспорті () за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09 грудня 2019 р.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 113070200