Справа № 520/7069/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 р.Справа № 520/7069/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Зеленського В.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Олійник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Волошин Д.А., м. Харків) від 01.10.2019 року (повний текст рішення складено 08.10.2019 р.) по справі №520/7069/19 за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 19.12.2018 № про застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість на загальну суму 29729,22 грн.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 № про застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість на загальну суму 29729,22 грн., є необґрунтованими та помилковими, оскільки контролюючим органом не надано оцінки виконання позивачем вимог Указу Президента України від 10.09.2014 №715 Про державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. №217 Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 19.12.2018 року № про застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість на загальну суму 29729,22 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 22 копійки).

Стягнуто на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (просп. Незалежності, буд. 33, м. Ізюм, Харківська область, 64300, код 32284148) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж зареєстровано виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області як юридична особа, перебуває на обліку в Ізюмській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області з 25.06.2003 як платник податків, є платником податку на додану вартість.

Згідно зі Статутом Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж є комунальним унітарним підприємством, яке здійснює діяльність в сфері задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією, гарячою водою (а.с.9-44).

ГУ ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка Ізюмського комунального підприємства теплових мереж з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт перевірки від 06.12.2018 р. №3/20-40-51-05-19/32284148. (а.с.46-47).

У висновках акту перевірки від 06.12.2018 р. №3/20-40-51-05-19/32284148 визначено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.14 п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена абз.2 п.120-1.1 ст.120-1 розділу ІІ Податкового кодексу України.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення № від 19.12.2018, яким до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ в розмірі 297292,22 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 29729,22 грн. (а.с.48-49).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що оскаржуване рішення прийняте без врахування всіх обставин у справі, отже є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.200-1.4 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до п.200-1.3 200-1 цього Кодексу;

б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.41 статті 43 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, Ізюмським комунальним підприємством теплових мереж 31.10.2018 року виписано податкові накладні №18, №7, №10, №33, №39, №25, №32, №12, №31, №36, №46, №20, №40, перелік яких зазначений на стор. 2 Акту перевірки та копії яких долучені до матеріалів справи.

Зазначені податкові накладні на загальну суму ПДВ в розмірі 297292,22 грн. зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних 16.11.2018 р., що підтверджується наданими до матеріалів справи квитанціями №1 про їх реєстрацію.

Як вбачається з акту камеральної перевірки, контролюючим органом встановлено у таблиці 1 порушення терміну реєстрації податкових накладних на строк 1 календарний день.

Позивач, обґрунтовуючи власну правову позицію, послався на обставини неможливості зареєструвати податкові накладні у встановлені законодавством строки у зв`язку з відсутністю позитивного значення суми на рахунку у системі електронного адміністрування, що сталося не з вини підприємства.

В ході судового розгляду справи встановлено, що в періоді існування спірних правовідносин в жовтні 2018 року на позивача як постачальника тепла розповсюджувалася дія положень Закону України Про теплопостачання від 02.06.2005 №2633, Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки.

Відповідно статті 19-1 Закону України №2633 від 02.06.2005 "Про теплопостачання" оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Згідно Указу Президента України від 10.09.2014 №715 "Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України. НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

Основними завданнями НКРЕКП є: державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання., що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронення побутових відходів.

Відповідно до пункту 6 Положення, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 №715 НКРЕКП бере участь у регулюванні платіжно-розрахункових операцій у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, на ринку природного газу відповідно до законодавства;

Відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" Кабінет Міністрів України Постановою від 18.06.2014 №217 затвердив Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки, який визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки. Також вказаним Порядком визначено уповноважений банк, який обслуговує поточні рахунки із спеціальним режимом використання, що відкриті відповідно до цієї постанови, - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України".

Також, пунктом 3 Порядку №217 від 18.06.14 встановлено, що теплопостачальні організації, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, для виробництва яких повністю або частково використовується природний газ, куплений у постачальника природного газу із спеціальними обов`язками такими теплопостачальними організаціями або теплогенеруючими організаціями, в яких теплопостачальні організації купують теплову енергію, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання: для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів "населення", "релігійні організації", "бюджетні установи", "інші споживачі" .

Пунктом 9 Порядку №217 від 18.06.14 встановлено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується Комісією (НКРЕКП).

На виконання вимог вищевказаного Порядку від 18.06.2014 №217, між позивачем та КТПП AT "Ощадбанк", було укладено договір банківського рахунку від 29.07.2014 №135483.3 із змінами, внесеними додатковими договорами. Пунктом 1.1 вказаного договору визначено, що за цим Договором, відповідно до законодавства України, в т.ч. Закону України "Про теплопостачання", Постанови, нормативно-правових актів Національного банку України, Банк відкриває Клієнту, позивачу, поточні рахунки із спеціальним режимом використання на балансовому рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб`єктів господарювання».

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року № 217 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - НКРЕКП на кожен місяць протягом вересень по жовтень 2018 року затверджені реєстри нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні на рахунки із спеціальним режимом використання теплопостачальних і теплогенергуючих організацій як плата за теплову енергію та/або надані послуги з централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену тепло генеруючими організаціями теплову енергію, а саме:

- Постановою НКРЕКП №927 від 30.08.2018 затверджено реєстр нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію на вересень 2018 року

- Постановою НКРЕКП №1132 від 28.09.2018 р. затверджено реєстр нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію на жовтень 2018 року.

Таким чином, суми податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з надання позивачем комунальних послуг споживачам поповнювали його електронний рахунок для розрахунку реєстраційного ліміту з урахуванням механізму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, визначеного Постановою КМУ від 18.06.2014 №217, а не в загальному порядку.

Отже, застосування вищезазначеного механізму розподілу грошових коштів, які надходять на рахунки із спецрежимом використання, впливає на порядок поповнення з поточного рахунку позивача-платника податку рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ для розрахунку реєстраційного ліміту для своєчасного реєстрування ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, визначеною статтею 203-1.3 Податкового Кодексу.

На підтвердження обмеження ліміту для своєчасної реєстрації ПН в Єдиному реєстрі по причині застосування вищезазначеного механізму розподілу коштів та обмежень для поповнення електронного рахунку позивачем до матеріалів справи надано витяги з системи електронного адміністрування ПДВ у яких зазначено, що на момент складання податкових накладних сума ліміту на рахунку ПДВ була від`ємною, та тільки 15.11.2016 у позивача сума ліміту на рахунку ПДВ стала позитивною, однак в недостатньому розмірі для реєстрації виписаних податкових накладних.

Отже, Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж на час спірних відносин, відповідно до вимог чинного законодавства, зобов`язане було водночас виконувати вимоги, встановлені як податковим законодавством, так і Законом України Про теплопостачання, Указом Президента України №715 та Постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014.

При цьому слід зазначити, що Податковим кодексом України не передбачено механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки.

З огляду на викладене, на порядок поповнення електронного рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ та розрахунок ліміту для реєстрації податкових накладних з урахуванням статусу позивача як постачальника тепла, мають вплив спеціальні нормативні приписи щодо порядку розподілу коштів, які отримуються такими підприємствами, та які не враховані положеннями Податкового кодексу України.

Таким чином, під час камеральної перевірки платника податку з питання порушення термінів реєстрації податкових накладних контролюючим органом не надано оцінку механізму розподілу грошових коштів Ізюмського КПТМ, як теплопостачальної організації, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів зазначає, що діяльність комунального підприємства в сфері теплоенергетики підлягає державному регулюванню, державою передбачено спеціальний (особливий) порядок розподілу грошових коштів, що надходять на рахунки Ізюмського КПТМ, тому підприємство не може самостійно визначати розмір грошових коштів, що залишаються у його розпорядженні, отже має можливість поповнювати електронний рахунок з ПДВ лише у межах наявного залишеного йому ліміту, який заздалегідь, до його затвердження, не відомий підприємству.

Підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, внаслідок чого рішення приймається на користь платника податків.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, податкове правопорушення - противоправне, винне діяння, в вигляді навмисної або ненавмисної дії або бездіяльності суб`єкта податкових відносин, який порушує права і інтереси учасників даного виду суспільних відносин, за яке законодавством встановлена певна відповідальність фінансового, адміністративного або кримінального характеру. Протиправність податкового правопорушення полягає в недотриманні правової форми даного діяння, винність полягає в здійсненні даного порушення навмисно або з необережності.

Тобто, визначальною умовою для застосування штрафних (фінансових) санкцій є вчинення порушення вимог податкового законодавства, що вчинено за наявності протиправних дій суб`єкта господарювання націлених на вчинення такого порушення.

Таким чином оцінка правомірності поведінки платників податків здійснюється на підставі норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з врахуванням наявності, такої обов`язкової умови як наявність вини у діях платника податку при вчиненні порушення. Відсутність такої вини унеможливлює можливість притягнення до відповідальності за податкові правопорушення.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в ході судового розгляду справи не надано доказів того, що несвоєчасне збільшення реєстраційного ліміту позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платника спричинено з вини позивача, у зв`язку з чим висновки податкового органу про порушення позивачем граничних термінів реєстрації накладних в ЄРПН не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року по справі № 520/7069/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 06.12.2019 року