Справа № 826/12957/16
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2019 року

Київ

справа №826/12957/16

адміністративне провадження №К/9901/20708/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Білак М.В. (суддя-доповідач),

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2017 року (суддя - Федорчук А.Б.)

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року (головуючий суддя - Оксененко О.М., судді: Губська Л.В., Федотов І.В.)

у справі № 826/12957/16

за позовом ОСОБА_1

до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві) щодо не направлення позивачу у встановлений законом строк постанов державного виконавця у виконавчому провадженні №46625903: від 7 вересня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 814 грн 93 коп.; від 25 жовтня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 116 грн 85 коп.; від 25 жовтня 2015 року про закінчення виконавчого провадження;

- скасувати постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві у виконавчою провадженні №46625903: від 7 вересня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 814 грн 93 коп.; від 25 жовтня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 116 грн 85 коп.;

- стягнути з відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві) на користь позивача суму в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп., яка була стягнута з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №49817013.

2. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві всупереч імперативним приписам законодавства не надіслав на адресу позивача постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, внаслідок чого передчасно та необґрунтовано були прийняті постанови про стягнення з нього виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

3. Крім того, на думку позивача, ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні №49817013 незаконно стягнув з нього суму в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп.

4. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві щодо не направлення позивачу у встановлений законом строк постанов державного виконавця у виконавчому провадженні №46625903: від 7 вересня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 814 грн 93 коп.; від 25 жовтня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 116 грн 85 коп.; від 25 жовтня 2015 року про закінчення виконавчого провадження. Скасовано постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні №46625903: від 7 вересня 2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 814 грн 93 коп.; від 25 жовтня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 116 грн 85 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

5. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві грошової суми, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

6. Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ надіслав клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи постанову Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі №826/4030/16 за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про скасування постанови та визнання протиправними дій.

7. В клопотанні відповідач зазначив, що посилання позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року, якою, зокрема було скасовано постанову державного виконавця від 14 січня 2016 року у виконавчому провадження №49817013 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , як на підставу для стягнення з ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві коштів, є передчасним, оскільки вищевказаним рішенням Верховного Суду від 10 травня 2018 року скасовано постанову суду апеляційної інстанції та залишено в силі рішення суду першої інстанції. Отже, постанова ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14 січня 2016 року у виконавчому провадженні №49817013 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у судовому порядку не скасована.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Вищий адміністративний суд України 21 січня 2015 року прийняв постанову у справі №826/6966/13-а про задоволення касаційної скарги Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та генерального штабу Збройних Сил України. Скасував рішення суду першої та апеляційної інстанції, і задовольнив заяву про поворот виконання рішення, шляхом стягнення з громадянина ОСОБА_1 на користь Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та генерального штабу Збройних Сил України грошову компенсацію замість речового майна в сумі 8 тис. 149 грн 30 коп.

9. На виконання вказаного рішення суду, 2 лютого 2015 року Окружний адміністративний суд міста Києва у справі №826/6966/13-а видав виконавчий лист.

10. На підставі заяви Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та генерального штабу Збройних Сил України, старшим державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві прийнято постанову від 26 лютого 2015 року про відкриття виконавчого провадження №46625903 з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 лютого 2015 року та встановлено строк для добровільного виконання виконавчого документа до 5 березня 2015 року.

11. 7 вересня 2015 року ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві прийняв постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 814 грн 93 коп., оскільки боржник у наданий державним виконавцем строк виконавчий лист самостійно не виконав.

12. 25 жовтня 2015 року ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві прийняв постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій на суму 116 грн 85 коп.

13. Також, 25 жовтня 2015 року ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №46625903, оскільки до відділу надійшла заява стягувача про направлення виконавчого документа за місцем отримання боржником пенсії, а саме до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві. На підставі статті 20 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV) виконавчий документ направлено на виконання за належністю до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

14. Вважаючи протиправними вказані вище дії та рішення ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

15. Крім того, позивачем була заявлена вимога до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про стягнення на користь ОСОБА_1 грошової суму в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп., незаконно стягнутої, на думку позивача, у виконавчому провадженні № 49817013.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №46625903 не дотримано вимог передбачених Законом №606-XIV.

17. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві на користь позивача суми в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп., яка була стягнута з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №49817013, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що такі позовні вимоги є невірно обраним способом захисту порушеного права, оскільки позивач не заявив вимог про вирішення публічно-правового спору в частині, що стосується цього відповідача.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві на користь позивача суми в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп., яка була стягнута з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №49817013 не звернули уваги на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі №826/4030/16 визнано протиправною бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві щодо не направлення ОСОБА_1 у встановлений законом строк постанов від 14 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49817013, про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, а також про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Скасовано постанови старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Савчука К.П. від 14 січня 2016 року у виконавчому провадженні №49817013 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 83 грн 15 коп.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

20. Оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій фактично оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп., що була стягнута з нього у виконавчому провадженні №49817013, а в іншій частині судові рішення позивачем не оскаржуються, то колегія суддів перевіряє їх законність та обґрунтованість лише у цій частині.

21. Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і надалі наводиться у редакції, яка була чинна на час звернення до суду з цим позовом) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

22. Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

23. За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

24. Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

25. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

26. Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

27. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

28. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

29. Предметом спору у справі в цій частині позовних вимог є безпідставне, на думку позивача, стягнення з його пенсії коштів ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні №49817013, внаслідок чого ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь відраховані з його пенсії кошти у розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп.

30. При цьому позивач не оспорює дії чи рішення ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, зокрема щодо прийняття відповідачем постанови від 14 січня 2015 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві утримувати з доходів боржника стягнення у розмірі 20% до повного погашення боргу.

31. Крім того, правомірність прийняття постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14 січня 2015 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №49817013 була предметом розгляду в іншій адміністративній справі, а саме №826/4030/16.

32. Згідно з частиною другою статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

33. Положення такого самого змісту містить частина п`ята статті 21 КАС України у чинній редакції.

34. Отже, вимоги про відшкодування шкоди можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, якщо такі вимоги стосуються шкоди, завданої протиправними діями суб`єкта владних повноважень, і заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

35. За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

36. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

37. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

38. Таким чином, спір, який виник між позивачем та ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з приводу стягнення з відповідача суми в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп. не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

39. Аналогічний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 26 червня 2019 року у справі №263/5125/18.

40. При цьому, колегія суддів зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

41. За правилом пункту 1 частини першої статті 238 КАС України (тут і надалі у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

42. Відповідно до частин першої та другої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених, відповідно, статтями 238, 240 цього Кодексу

43. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

44. З урахуванням наведеного, Верховий Суд вважає, що постанова суду першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві суми в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп. підлягають скасуванню, а провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог - закриттю.

45. У решті позовних вимог судові рішення, враховуючи положення частини першої статті 341 КАС України, касаційним судом не переглядаються.

46. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 354, 356 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення суми в розмірі 9 тис. 164 грн 23 коп. скасувати і провадження в цій частині закрити.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду