Справа № 200/13118/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 р. Справа№200/13118/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного утримання на підставі заяви від 09.08.2019 року, зобов`язання здійснити перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці з 82% до 90% грошового утримання за останньою посадою голови Краматорського міського суду, зобов`язання сплатити недоплачене довічне грошове утримання з 09.08.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 15.09.1997 року був обраний суддею Краматорського міського суду Донецької області, а з 06.08.2019 року звільнився з посади судді за заявою про відставку. При цьому, його загальний трудовий стаж складає понад 45 років, а стаж роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді складає 21 рік 10 місяців 22 дні, тому з 09.08.2019 року позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ.

Вважає, що при розрахунку стажу судді та при призначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди, відповідачем протиправно не враховано строк роботи слідчим Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області, який складає 12 років 04 місяці 02 дні, строк проходження військової служби з 15.11.1973 року по 21.11.1975 року.

Позивач звернувся до відповідача з проханням перерахувати розмір довічного грошового утримання судді у відставці до 90%, однак йому було відмовлено в здійсненні перерахунку, оскільки відсутні підстави для зарахування до стажу роботи судді інших періодів роботи, не передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ.

З зазначених причин позивач звернувся до суду за захистом конституційних прав.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05 грудня 2019 року.

У зв`язку з перебуванням судді Голубової Л.Б. у відрядженні з 05 грудня по 06 грудня 2019 року (наказ Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року № 81-в) розгляд справи перенесено з 05 грудня 2019 року на 09 грудня 2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивачем надано заяву від 03.12.2019 року про розгляд справи без участі (а.с. 100).

Представник відповідача до суду з`явився.

Відповідачем надано письмовий відзив від 26.11.2019 року № 19987/02/34 (а.с. 48-49). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 21.10.2019 року позивач звернувся в управління з письмовою заявою про підвищення розміру довічного грошового утримання судді у відставці.

Жодного рішення про відмову управлінням не приймалось. Позивачу надана відповідь від 30.10.2019 року № 562/Л-22-01/18369/02/34 відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Позивачу було відмовлено в здійсненні підвищення довічного грошового утримання, оскільки позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, де посада слідчого не враховується до стажу судді на відміну приписів старої редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ.

За таких обставин позивачеві було відмовлено у підвищенні довічного грошового утримання.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивачем надано відповідь на відзив (а.с. 78-80) в якому зазначає, що дії відповідача про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді є неправомірними та просить прийняти рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 9-10). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З трудової книжки позивача вбачається, що з 15.09.1997 року позивача було обрано суддею Краматорського міського суду Донецької області (а.с. 15). Наказом вказаного суду від 06.08.2019 року № 29-К його було звільнено з посади судді та голови суду у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя № 1920/0/15-19 від 23.07.2019 року (а.с. 35).

З особистого послужного списку позивача № К-155594 також вбачається, що позивач з 01.08.1983 року по 04.03.1994 року працював на посаді слідчого Краматорського МВ УМВС України в Донецькій області та з 17.11.1995 року по 15.09.1997 року на посаді начальника слідчого відділу Костянтинівського МВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 24-31).

Отже, за період роботи з 01.08.1983 року по 15.09.1997 року позивач набув 12 років 04 місяці 02 дні стажу роботи слідчим.

Судом встановлено, що 21.10.2019 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з заявою про підвищення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 82% до 90% суддівської винагороди, оскільки відповідачем не враховано 12 років 04 місяці 02 дні роботи слідчим (а.с. 37).

Рішенням, викладеним у листі від 30.10.2019 року № 562/Л-22-01-01/18369/02/34 позивачу було відмовлено в здійсненні підвищення довічного грошового утримання, оскільки позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, де посада слідчого не враховується до суддівського стажу (а.с. 38).

Відтак, період роботи ОСОБА_1 слідчим зарахований лише до страхового стажу позивача.

Сторонами не спростовується факт, що позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді, відповідно стажу роботи на посаді судді - 21 рік 10 місяців 23 дні, про що також зазначено у листі управління від 30.10.2019 року № 562/Л-22-01-01/18369/02/34.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у підвищенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 90%, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 92 Конституції України, статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Судом встановлено, що на момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно пункту 25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

За правилами частини першої статті 120 Закону №2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно статті 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015р.), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992р. № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Враховуючи викладене, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, час роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Відповідно до статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI (в редакції рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. №4-рп/2016) суддя, який вийшов у відставку має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016р. № 4-рп/2016 зазначено, що не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання призначається і нараховується відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Оскільки стаж роботи позивача, який дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить 21 рік 10 місяців 22 дні, до нього має бути зарахований також стаж слідчого 12 років 04 місяці 02 дні, а відтак, позивач має право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Питання застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах вже вирішувалось Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.10.2019 року у справі № 766/17221/16-а, 30.10.2019 року у справі № 677/1482/17, від 12.09.2019 року у справі № 235/7528/16-а, від 30.08.2019 року у справі № 750/1280/17 та інших.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного утримання на підставі заяви від 09.08.2019 року, зобов`язання здійснити перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці з 82% до 90% грошового утримання за останньою посадою голови Краматорського міського суду, зобов`язання сплатити недоплачене довічне грошове утримання з 09.08.2019 року.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 21 жовтня 2019 року.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 82% до 90% грошового утримання за останньою посадою голови Краматорського міського суду.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області сплатити ОСОБА_1 недоплачене довічне грошове утримання з 09 серпня 2019 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 10 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова