Справа № 1.380.2019.004920
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №1.380.2019.004920

04 грудня 2019 року

зал судових засідань № 10

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Ходань Н.С.,

за участю:

представника відповідача Холявки І.Я.,

розглянув у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

в с т а н о в и в :

Підприємство «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» (місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Залізнична, 18) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська,35 ), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № та № від 27.06.2019.

Ухвалою від 26.09.2019 прийнято справу до свого провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження на 23.10.2019.

Протокольною ухвалою від 23.10.2019 здійснено заміну первинного відповідача у справі, Головного управління ДФС у Львівській області, її правонаступником - Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Ухвалою від 21.11.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.12.2019.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірними податковими повідомленнями-рішеннями підприємству нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за об`єкт нерухомості: склад з адміністративними приміщеннями інв. №10289; будинок будівельного виробництва, інв. №10290; промбаза РСУ, інв. №89194. На думку позивача, такі об`єкти нерухомості є об`єктами промисловості, а тому відповідно підпункту «є» 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Також позивач стверджує, що підпункт «є» 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України жодним чином не пов`язує виключення будівель промисловості з об`єктів оподаткування в залежності від того, в чиєму користуванні вони знаходяться. На підставі викладеного позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, відповідно до яких нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та штрафні (фінансові) санкції.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що застосування підпункту «є» 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання таких двох обов`язкових умов: наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств. Передача нежитлових приміщень в оренду не передбачає їх використання для здійснення власної виробничої діяльності. На думку відповідача, підприємство не має обґрунтованих підстав для звільнення частини нежитлових приміщень від оподаткуванням податком на нерухоме майно згідно з п.п.«є» 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України. Відтак, вважає позовні вимоги безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце його проведення. Проте, на адресу суду надійшло клопотання представника про розгляд справи без його участі, в якому зазначив також, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд встановив таке.

Філія «Енергосервіс-Електрон» Дочірнього підприємства «Енергоцентраль-Електрон» ВАТ«Концерн-Електрон» (37484110) - зареєстрована управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради 28.01.2011 за №90006568.

У період з 01.01.2016 по 06.05.2019 Філія «Енергосервіс-Електрон» Дочірнього підприємства «Енергоцентраль-Електрон» ВАТ «Концерн-Електрон» фінансово- господарської діяльності не здійснювала.

На підставі направлень, виданих ГУ ДФС у Львівській області від 07.05.2019 №4434, №4435, №4436, №4437 проведена позапланова виїзна документальна перевірка Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 06.05.2019.

За результатами перевірки позивача складено акт від 22.05.2019 №736/14.1/23961937 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 06.05.2019 (далі-акт перевірки).

В акті перевірки встановлено, що позивач порушив:

- п.п. 49.1, п. 49.2 ст. 49; п.п. 266.6.1. п. 266.6 ст. 266; п.п. 266,7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу - підприємством не подано Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016-2019 роки;

-п.п. 266.1.1 п. 266.1, п.п. 266.2.1 п. 266.2, п.п. 266.3.1 п. 266.3, п.п. 266.5.1 п. 266.5, п.п. 266.9.1. п. 266.9 ст. 266 Податкового кодексу, в результаті чого підприємством не нараховано та не сплачено податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, всього у сумі 9522,68грн., у тому числі за 2016 рік - у сумі 733,44грн., за 2017 рік - у сумі -560,00грн., за 2018 рік - у сумі 3021,68грн., за січень-квітень 2019року у сумі 1237,56грн.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення рішення від №, № від 27.06.2019, якими підприємству нараховане грошове зобов`язання зі слати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 9552,68грн., штрафні санкції в сумі 2 338,17грн., всього на суму 11940,85грн., а також застосовано фінансову санкцію в розмірі 510,00грн. за неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач звернувся до ДФС України із скаргою від 04.07.2019 №09/19 на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області №, № від 27.06.2019.

ДФС України 25.07.2019 рішенням №35389/6/99-99-11-06-01-25 продовжила строк розгляду скарги Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» до 06.09.2019 (включно).

За результатами розгляду вказаної скарги Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» ДФС України прийняла рішення від 05.09.2019 №717/6/99-00-08-05-05, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області №, № від 27.06.2019, а скаргу Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» без задоволення.

Позивач не погоджуючись із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати такі протиправними та скасувати.

При вирішенні спору, суд застосовує такі норми права.

Згідно з п.10.3 ст.10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п. 266.2 статті 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема, виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Системне тлумачення підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України свідчить про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню. Прикладом цього є зокрема те, що така умова як зв`язок об`єкта нерухомості з фактом його використання у своїй діяльності передбачений пунктами «е» та «і», на відміну від пункту «є». Більш того, кожен з визначених підпунктом 266.2.2 буквених пунктів має прив`язку або до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю, та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування.

Таким чином, буквальний аналіз п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України свідчить про те, що нерухомість має бути класифікована як «будівлі промисловості промислових підприємств». При цьому законодавець використав прислівник «зокрема», який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, та який відноситься в даному випадку до виду будівель промисловості (виробничі корпуси, цехи, складські приміщення), а не до суб`єкта власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі №819/818/17 від 19.02.2019 та № 821/1904/17 від 30.10.2018.

Вирішуючи питання про правомірність винесення податкових повідомлень-рішень та приймаючи до уваги, що нормативними актами України не надано тлумачення поняття, будівлі промисловості, що вживається в ст.266 ПК України, суд вважає необхідним враховувати вид діяльності позивача та функціональне призначення будівель.

При цьому, передача будівель промисловості в оренду не пов`язує виключення будівель промисловості з об`єктів оподаткування саме як будівель промисловості.

Відтак, об`єкт нерухомості, який на праві власності належить позивачу, підпадає під дію пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видами діяльності Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» є будівництво житлових і нежитлових будівель.

Склад з адміністративними приміщеннями, будинок будівельного виробництва та промбазу РСУ Підприємство «Енергоцентраль-Електрон» (колишнє найменування ДП «Енергоцентраль») отримано від ПрАТ «Концерн-Електрон» (колишнє найменування ВАТ «Концерн-Електрон»), що є єдиним засновником і учасником підприємства та володіє 100 % його статутного капіталу, у зв`язку з необхідністю організації перспективних виробництв (виробництва пінобетонних блоків, будівельних матеріалів, металоконструкцій із застосуванням різних видів металозварювання та нанесення захисного покриття) на підставі рішення правління ВАТ «Концерн-Електрон» від 03.02.2009 (протокол 4 п. 9) та актів приймання-передачі як внесок у статутний капітал.

Вищезгадані будівлі підприємства не є новими, збудовані ще в радянський період, входили в майновий комплекс концерну «Електрон» Міністерства радіопромисловості СРСР. В подальшому при перетворенні концерну «Електрон» в акціонерне товариство ввійшли до статутного капіталу ВАТ «Концерн-Електрон». Свого призначення за період перебування у підприємства вище перелічені будівлі не змінювали, про що, зокрема, свідчить найменування будівель на балансі підприємства.

Підприємство «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» є промисловим підприємством.

На земельних ділянках, що належить позивачу на праві власності, розташовано ряд будівель та споруд різного призначення, які складають цілісний майновий комплекс підприємства.

Суд вважає безпідставним висновок відповідача, яким зміст поняття «будівлі промисловості» обмежено лише промисловими та складськими будівлями, тобто лише тими, що використовуються для виробництва. Будівлі, які не задіяні, використовуються позивачем для адміністративного, побутового, транспортного забезпечення, виконання інших функцій, необхідних для забезпечення роботи підприємства. Також власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, в тому числі передавати у користування іншим суб`єктам.

Будь-яких доказів використання позивачем приміщень для цілей, не пов`язаних з роботою підприємства відповідачем не надано. За таких обставин, будівлі, як виробничі, так і адміністративні й допоміжні, що входять до складу майнового комплексу та використовуються для цілей забезпечення його діяльності необхідно відносити до будівель промисловості в розумінні п.п «є» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, що дає підстави для висновку, що належні позивачу нежилі приміщення підпадають під визначення «будівлі промисловості».

Як зазначено вище, наведені в акті будівлі (нерухоме майно) є будівлями промисловості та у відповідності до п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно, тому застосування штрафних санкцій за неподання декларацій з даного податку є неправомірним.

З урахуванням викладених обставин справи та системного аналізу вказаних вище норм права, суд дійшов висновку про те, що правових підстав для донарахування Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 9552,68грн, штрафними санкціями 2338,17грн. та фінансовими санкціями в сумі 510,00грн. у відповідача не було. Як наслідок, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1921,00грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» (місцезнаходження: вул. Залізнична, 18, м. Львів, 79018, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 27.06.2019.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 27.06.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь Підприємства «Енергоцентраль-Електрон» Дочірнього підприємства ПАТ «Концерн-Електрон» (місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Залізнична, 18, ) судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2019.

Суддя Лунь З.І.