Справа № 500/2172/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2172/19

04 грудня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

позивача: ОСОБА_1 ;

представника позивача: Сікори В.Є.;

представників відповідачів: Николаїшиної Л.С., Батога І.А.;

представників третіх осіб: Леник О.В., Станчака А.І., Микитчак М.В, Іваненка В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської районної державної адміністрація Тернопільської області, відділу освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Підліснянська сільська рада Монастириського району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування розпорядження і наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі-позивач) із адміністративним позовом до Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання протиправними та скасування розпорядження про зупинення діяльності Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів від 19 серпня 2019 року та наказу відділу освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області про зупинення діяльності Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів від 20 серпня 2019 року.

Ухвалою від 01 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 10 жовтня 2019 року продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

23 жовтня 2019 року позивач подав до суду позовну заяву у якій звернувся до суду з позовом до Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області (далі-відповідач1) та відділу освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області (далі-відповідач2) про визнання протиправними та скасування розпорядження про зупинення діяльності Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів від 19 серпня 2019 року та наказу відділу освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області про зупинення діяльності Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів від 20 серпня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийняті у спосіб не передбачений законом, оскільки призупинення діяльності школи законом не передбачено. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка визначає повноваження районних рад, не визначеного такого повноваження, як реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності. Також відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу загальної середньої освіти приймає його засновник. Тобто таке рішення могла б прийняти відповідна рада, а Закон України «Про місцеві державні адміністрації» не наділяє відповідача такими повноваженнями. При прийнятті рішень також не враховано думку територіальної громади. Крім цього, рішення прийняті з порушенням законодавства про освіту стосовно максимальної наближеності та доступності закладу початкової освіти. Оскаржувані рішення прийняті всупереч нормам Закону України «Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві», так як, серед іншого, селу надається перевага порівняно з містом (у розрахунку на душу населення) об`єктів освіти, держава забезпечує проведення демографічної політики щодо зміни міграційних процесів на користь села, створення соціально-економічних умов для підвищення народжуваності та всебічного розвитку сім`ї шляхом запровадження системи пільг. Такими діями порушується Указ Президента № 347/2002 від 17.04.2002 року «Про національну доктрину розвитку освіти» щодо рівного доступу до якісної освіти. Не проведено антидискримінаційної експертизи прийнятих актів. Також порушено законодавство про освіту, яким встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право вибирати навчальний заклад для неповнолітніх дітей та захищати у відповідних державних органах і суді законні інтереси своїх дітей.

Ухвалою від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі.

12 листопада 2019 року відділ освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області подав до суду відзив на позовну заяву у якому відповідач2, поряд з іншим, вказав, що відповідач не зазначає, які саме інтереси та права позивача порушено оспорюваним рішенням. Відповідач не виходив за межі своїх повноважень. Оскільки Законом України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за додержанням законодавства з питань науки, мови, реклами, освіти, культури, охорони здоров`я, материнства та дитинства, сім`ї, молоді та дітей, соціального захисту населення, фізичної культури і спорту. Відповідачем також не порушувалась процедура прийняття рішення, оскільки відповідач2 звертався 11 травня 2017 року до Підліснянської сільської ради про розгляд питання та надання згоди на закриття Підліснянської ЗОШ І- П ступенів, на що сільська рада заперечила. Крім того, 08 травня 2019 року відповідачем2 сільській раді направлялася інформація про стан функціонування Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів, з проханням розглянути на сесії сільської ради питання щодо перспектив функціонування Підліснянської ЗОШ І-П ступенів та дати згоду на її закриття, оскільки не всі учні, а їх передбачається 33, будуть відвідувати Підліснянську школу, частина із них, а це 18 учнів, перебуватимуть на індивідуальній формі навчання, також було повідомлено про відсутність кваліфікованих спеціалістів з таких предметів як: хімії, біології, інформатики, математики, фізкультури; низький рівень знань у таких учнів, задовільні результати при складанні зовнішнього незалежного оцінювання та багато інших чинників, керівник навчального закладу допустила брак професійних кадрів, незадовільні знання у учнів, що грубо порушує права дітей на якісну загальну середню освіту, однак це звернення не було враховано сільською радою. Також сільською радою не було враховано те, що приміщення Підліснянської школи І-ІІ ступенів знаходиться в незадовільному стані, про що свідчить Акт прийому готовності закладу загальної середньої освіти до нового навчального року. Поряд з цим, актом ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації за період з 01.01.2016-по 30.01.2019 роки за №03-22/06 від 01.07.2019 року, встановлено що в ревізійному періоді були наявні умови для проведення оптимізації навчального процесу учнів Підліснянської ЗОШ І-П ступенів. Наповнюваність класів у Підліснянській школі дуже низька, поряд функціонує Горожанська ЗОШ І-ІІІ ступенів, відстань між школами с.Підлісне та с.Горожанка становить 3 км. У разі призупинення діяльності Піліснянської ЗОШ І-П ступенів та організації підвезення учнів цієї школи до Горожанської ЗОШ І-ІП ступенів дасть можливість заощадити кошти. Отже, підставою для прийняття оскаржуваного рішення стали економічна ефективність використання бюджетних коштів закладу, забезпечення оптимізації витрат на утримання закладу, підвищення ефективності управління навчальним закладом, підвищення ефективності заходів щодо розвитку та якості освіти, а також відсутність належного матеріально-технічного забезпечення вказаного закладу освіти, крім того для ремонту приміщення школи та її повноцінного функціонування потрібно було значне капіталовкладення. Щодо неврахування думки територіальної громади, то такі громадські слухання мала проводити сільська рада, а не Монастириська райдержадміністрація. При прийнятті рішення були враховані вимоги законодавства про освіту щодо максимальної наближеності та доступності закладу початкової та базової середньої освіти від закладів профільної освіти, які можуть розташовуватись в межах освітнього округу, та до якого можуть підвозитись діти з інших населених пунктів а також стосовно стандартів загальної середньої освіти. Жодної дискримінації жителів села чи інших незаконних переваг відповідачем не здійснювалося.

Ухвалою від 21 листопада 2019 року до участі у справі були залучені треті особи: Підліснянська сільська рада Монастириського району Тернопільської області, управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

В судовому засіданні від 04 грудня 2019 року позивач, представник позивача та представник Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представники відповідачів, управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.3 Статуту Підліснянської школи І-ІІ ступенів від 24 травня 2011 року засновником (власником) школи є Підліснянська сільська рада. Пунктом 9.1 Статуту передбачено, що рішення про реорганізацію чи ліквідацію школи приймає засновник.

Згідно із рішенням Підліснянської сільської ради від 10 червня 2019 року № 104 сільською радою розглянуто лист відділу освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області про надання згоди на закриття Підліснянської школи І-ІІ ступенів та вирішено згоди на таке закриття не надавати.

Розпорядженням голови Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області від 19 серпня 2019 року № 182-од «Про призупинення діяльності закладу загальної середньої освіти - Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів» серед іншого вирішено призупинити діяльність цієї школи, доручено відділу освіти, молоді та спорту перевести учнів до Горожанської ЗОШ І-ІІ ступенів та забезпечити організоване підвезення учнів.

На виконання вказаного розпорядження відділом освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області видано наказ від 20 серпня 2019 років «Про призупинення діяльності закладу загальної середньої освіти - Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів», яким додатково вивільнених працівників вирішено працевлаштувати у Горожанській ЗОШ І-ІІ ступенів, цій школі також передано майно Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів, приміщення Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів передано Підліснянській сільській раді.

З пояснень представників відповідачів, управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області слідує, що приміщення школи не може експлуатуватися за своїм призначенням про що свідчить Акт прийому готовності закладу загальної середньої освіти до нового навчального року, який складений відповідно до розпорядження голови РДА від 15.07.2019 року №153-од, в якому зроблено висновок, що у шкільній їдальні і котельні електромережа не відповідає встановленим вимогам. Проводка в котельні і щитова - в незадовільному стані. Відсутні плафони в котельні і при вході у приміщення школи. Не проведено поточного ремонту в котельні і в їдальні, не побілено, не пофарбована підлога в обідньому залі. Використовується надщерблена посуда. Не представлені медичні книжки і журнали та інші документи з організації харчування. Заклад не готовий до нового навчального року. Актом також встановлено, що відсутній медичний кабінет та медичний контроль за станом здоров`я дітей. Крім того, не всі 33 учня будуть відвідувати Підліснянську школу, частина із них, а це 18 учнів перебуватимуть на індивідуальній формі навчання, також у школі відсутні кваліфіковані спеціалісти з таких предметів як: хімії, біології, інформатики, математики, фізкультури; низький рівень знань у таких учнів, задовільні результати при складанні зовнішнього незалежного оцінювання, керівник навчального закладу допустила брак професійних кадрів, незадовільні знання у учнів, що грубо порушує права дітей на якісну загальну середню освіту, однак це звернення не було враховано сільською радою. Тому кошти, які витрачалися на цю школу раціональніше витрачати на інші.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (далі-Закон № 586-XIV) на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Компетенція місцевих державних адміністрацій в сфері освіти передбачені частиною 1 ст. 13 Закону № 586-XIV, до відання місцевих державних адміністрацій, серед іншого, віднесено вирішення питань освіти.

Відповідно до ст. 22 Закону № 586-XIV до повноважень місцевих державних адміністрацій в галузі освіти віднесено реалізацію державної політики в галузі освіти; виконання програми щодо обов`язковості повної загальної середньої освіти, здійснення загального керівництва закладами освіти, що належать до сфери її управління, їх матеріально-фінансове забезпечення; здійснення заходів до збереження мережі закладів освіти та розроблення прогнозів її розвитку, врахування їх при розробці проектів програм соціально-економічного розвитку.

Згідно із ст.50 Закону № 586-XIV розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону.

Разом з тим, підпунктом 1 пункту а) частини 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі-Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено управління закладами освіти.

Законодавством не визначено поняття зупинення діяльності школи, однак абзацом 2 пункту 30 частини 1 Закону № 280/97-ВР передбачено, що реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради. Ці повноваження віднесено до її виключної компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 66 Закону України «Про освіту» передбачено, що органи місцевого самоврядування мають право засновувати заклади освіти, у тому числі для осіб з особливими освітніми потребами, а також реорганізовувати та ліквідовувати їх.

З наведеного суд робить висновок, що призупинення діяльності школи, засновником якої є сільська рада, не віднесено до повноважень місцевої державної адміністрації та її структурних підрозділів, а питання ліквідації чи реорганізації школи може вирішувати відповідна рада, за даних умов Підліснянська сільська рада Монастириського району Тернопільської області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону № 586-XIV місцева державна адміністрація забезпечує ефективне використання фінансових ресурсів.

Суд бере до уваги пояснення представника відповідача2 про неефективне витрачання бюджетних коштів на утримання Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів та те, що Кабінет Міністрів України доручив центральним органам виконавчої влади розглянути пропозиції Міністерства фінансів України, викладені у листі №07010-04-3/19654 від 31.07.2019 року, Міністерству освіти і науки України спільно з облдержадміністраціями розробити плани-графіки оптимізації малокомплектних шкіл у розрізі кожного регіону та припинення з 01 січня 2020 року фінансування з освітньої субвенції шкіл (крім початкових) з кількістю учнів менше 40 та фінансування освітнього процесу в 10-11 (12) класах, де менше 20 учнів.

Однак, частиною 2 ст. 78 Закону України «Про освіту» передбачено, що фінансування закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ч. 6 цієї статті фінансування здобуття повної загальної середньої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, у тому числі шляхом надання освітніх субвенцій місцевим бюджетам, коштів місцевого бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Порядок розподілу освітньої субвенції між місцевими бюджетами визначається згідно з формулою, в основі якої лежить кількість здобувачів освіти, які навчаються на відповідній території, з урахуванням таких факторів: рівень освіти; категорія території, на якій розташований заклад освіти; наявність здобувачів освіти з особливими освітніми потребами; особливості навчання здобувачів освіти з національних меншин; необхідність підвезення здобувачів освіти до закладу освіти та у зворотньому напрямку; інших факторів.

Крім того, підпунктом 1 пункту а) частини 1 ст. 28 Закону № 280/97-ВР до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Частина 1, 2 ст. 43 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що фінансово-господарська діяльність закладів загальної середньої освіти здійснюється відповідно до цього Закону, законів України «Про освіту», «Про місцеве самоврядування в Україні», Бюджетного кодексу України та інших нормативно-правових актів. Утримання та розвиток матеріально-технічної бази закладів загальної середньої освіти фінансуються за рахунок коштів засновника (засновників) цих закладів.

Таким чином, відсутність чи недоцільність фінансування школи з державного бюджету, у тому числі і при перспективній зміні такого фінансування стосується виключно способу фінансування витрат на школу та можливості, у зв`язку з цим, надання нею освітніх послуг. Однак зазначене не надає повноважень відповідачам приймати рішення про призупинення діяльності школи, оскільки питання діяльності школи, її реорганізації чи ліквідації, за даних умов, повинна вирішити сільська рада.

Щодо пояснення представника відповідача2 про відсутність в школі педагогічних кадрів, низького рівня навчання та знань учнів, що призводить до порушення стандартів освіти суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Закону України «Про освіту» держава створює умови для забезпечення фінансування здобуття особами освіти в обсязі, необхідному для досягнення результатів навчання, передбачених стандартами освіти, та виконання закладами освіти державної та комунальної форм власності ліцензійних умов.

Статтею 36 Закону України «Про загальну середню освіту» до основних завдань органів управління системою загальної середньої освіти також віднесено ліцензування закладів загальної середньої освіти та контроль за додержанням Державних стандартів загальної середньої освіти, навчально-методичне керівництво та державне інспектування закладів освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої освіти, незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.

Згідно із п. 2 Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1187 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 р. № 347) ліцензований обсяг у сфері повної загальної середньої освіти - визначена ліцензією максимальна кількість осіб, яким заклад загальної середньої освіти або структурний підрозділ закладу освіти може одночасно забезпечити здобуття освіти на певному рівні повної загальної середньої освіти.

Освітня діяльність у сфері повної загальної середньої освіти - діяльність закладів загальної середньої освіти незалежно від типу і форми власності або структурного підрозділу іншого закладу освіти, спрямована на організацію забезпечення та реалізацію освітнього процесу за рівнями повної загальної середньої освіти (початкової освіти, базової середньої освіти, профільної середньої освіти).

Відповідно до п. 3 Ліцензійних умов під час ліцензування встановлюється спроможність закладу освіти провадити освітню діяльність відповідно до встановлених цими Ліцензійними умовами вимог у сфері повної загальної середньої освіти - за рівнями повної загальної середньої освіти.

Пунктом 84 Ліцензійних умов передбачено, що здобувач ліцензії разом із заявою про отримання ліцензії на провадження освітньої діяльності, серед іншого, подає письмове зобов`язання щодо матеріально-технічного, кадрового, навчально-методичного та інформаційного забезпечення освітньої діяльності закладу загальної середньої освіти, необхідного для досягнення здобувачами освіти результатів навчання, передбачених відповідним державним стандартом повної загальної середньої освіти (навчальними (освітніми) програмами іноземних держав - у разі провадження освітньої діяльності за програмами іноземних держав) і забезпечення безпеки життєдіяльності здобувачів освіти та охорони праці.

Таким чином, недотримання у Підліснянській ЗОШ І-ІІ ступенів стандартів освіти, її неспроможність провадити освітню діяльність має наслідком здійснення контролю за дотримання виконання ліцензійних умов та можливе анулювання ліцензії, а не зупинення діяльності школи у вчинений відповідачами спосіб.

Суд також враховує пояснення представників управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про непридатність до навчального процесу приміщення Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів та необхідність ремонту.

Преамбулою Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 4 цього Закону виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю) та повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Заходи щодо припинення порушення санітарного законодавства, зокрема обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об`єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм, передбачені ст. 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення».

Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до яких також віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З наведеного слід дійти висновку, що у разі порушення законодавства про санітарне благополуччя та пожежної безпеки, які є несумісними із подальшою експлуатацією приміщення Підліснянської ЗОШ І-ІІ ступенів, компетентні державні органи зобов`язані вжити заходи у встановленому законом порядку щодо зупинення експлуатації до усунення виявлених порушень.

Питання дотримання процедури при прийняті рішення суб`єктом владних повноважень знаходить свої відображення у судових рішеннях Верховного суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі №826/13000/18 зазначено, що правова процедура (fair procedure справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Верховний Суд у цій постанові також вказав, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень.

Отже, законодавством встановлено спеціальний порядок державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, цим порядком не передбачено вжиття заходів щодо зупинення експлуатації об`єктів, зокрема шкіл, місцевими державними адміністраціями. Таких повноваження також не передбачено і Законом України «Про місцеві державні адміністрації».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області від 19 серпня 2019 року № 182-од.

Визнати протиправним та скасувати наказ відділу освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області від 20 серпня 2019 року № 106-од.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РОНКПП НОМЕР_1 );

відповідач1 - Монастириська районна державна адміністрації Тернопільської області (вул. С.Бандери, 5, м. Монастириська, Тернопільська область, 48300, );

відповідач2 - відділ освіти, молоді та спорту Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області (вул. С.Бандери, 5, м. Монастириська, Тернопільська область, 48300, ).

Повне судове рішення складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.