Справа № 174/934/19
Суддя: Ілюшик І. А.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 174/934/19
п/с 2-а/174/8/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в в місті Вільногірськ Дніпропетровської області, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти №5 взводу 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП Мачаган Станіслава Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (в позовній заяві помилково зазначено ОСОБА_3 ) - інспектора батальйону № 4 роти №5 взводу 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В обґрунтування позову зазначає, що 17 жовтня 2019 року виконував рейс з перевезення вантажу вантажним автомобілем «Renault АЕ 440» з причепом , близько 23 год. 30 хв., на 152 кілометрі дороги е-50, він був зупинений відповідачем, який після огляду транспортного засобу, яким він керував, склав відносно нього постанову серії ДОП 18 № 667587 про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою притяг його до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Причиною притягнення його до адміністративної відповідальності стало, на думку відповідача, порушення ним вимог п. 31.1 ПДР України, що полягало у наявності тріщини на лобовому склі авто у зоні роботи склоочисників, а також відсутність з правого боку кабіни додаткового дзеркала заднього виду.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, взагалі не відповідає інструкції, що і слугувало підставою для звернення саме з таким позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підставах викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи не з`явився, повідомлявся належним чином.

У зв`язку з неявкою учасників справи, згідно ч. 4 ст. 229, КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департаменту патрульної поліції надані письмові пояснення з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме тріщини на лобовому склі авто у зоні роботи склоочисників, а також відсутність з правого боку кабіни додаткового дзеркала заднього виду. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області ДПП, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законом спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, доходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 17.10.2019 року серія ДОП 18 № 667587 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., що підтверджується копією постанови.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 17.10.2019 року о 23.30 год., водій керував автомобілем при цьому лобове скло мало наявності тріщини у зоні роботи склоочисників, а також з правого боку кабіни відсутнє додаткове дзеркала заднього виду, чим порушив п. 31.4, п. 31.1 ПДР України.

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за

дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 31.1 ПДР України, встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам.

Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що позивач притягнений до адміністративної відповідальності за те, що на автомобілі тріщина на лобовому склі у зоні роботи склоочисників, а також відсутність з правого боку кабіни додаткового дзеркала заднього виду.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом із цим в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАСУ). Та суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У своїх поясненнях представник третьої особи по справі посилається на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчинені та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, не надано будь-яких доказів, які б підтвердили, що у позивач тріщина на лобовому склі авто у зоні роботи склоочисників, а також відсутність з правого боку кабіни додаткового дзеркала заднього виду.

В свою чергу в оскаржуваній постанові не зазначено, додатків, якими підтверджувався факт, зафіксованого правопорушення.

Щодо посилання представника третьої особи про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області ДПП, то слід зазначити наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а

також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області ДПП, то вони не є доказами у розумінні положень ст. 251 КУпАП. В матеріалах справи міститься копія постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності (а.с. 4) і в ній посилання на жоден з передбачених положеннями вказаної вище норми немає. А застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнено до адміністративної в відповідальності. Судом забезпечено можливість сторонам своєчасно подати належні та допустимі докази по справі, повідомлено про день, час та місце судового розгляду, однак відповідач своїм правом не скористався, доказів суду не подав, а пояснення третьої особи суд не може прийняти до уваги, виходячи з викладеного вище.

Отже, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП задовольнити.

Відповідно до п. 3 с. 3 ст. 286 КАС України - За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. При цьому, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно позивача.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог про визнання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправною, то в цій частині суд вважає за можливе відмовити у задоволенні заявлених вимог, так як ст. 286 КАС України не передбаченого такого способу захисту порушених прав.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України , суд ,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти №5 взводу 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП Мачоган Станіслава Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДП018 № 667587 від 17 жовтня 2019 р., винесену інспектором батальйону 4 роти 5 взводу 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мачоган Станіславом Юрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик