Справа № 260/1795/19
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 грудня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1795/19

Cуддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування повідомлення.

Вказана позовна заява підлягає поверненню з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана адвокатом Сідун О.С. Однак повноваження цього адвоката на ведення справи у суді від імені позивача не підтверджені у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 цього ж Кодексу представником у суді може бути адвокат.

Правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, врегульовані Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

Відповідно до частин 1, 3 ст. 21 вказаного Закону, після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.

У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В контексті наведених норм очевидним є висновок про те, що у даному випадку повноваження адвоката мають бути підтверджені довіреністю, оформленою відповідно до вимог чинного законодавства.

Тобто, окрім доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги представник має надати й довіреність, якою визначено обсяг його повноважень у справі, визначених клієнтом, про що прямо зазначено у Дорученні для надання безоплатної вторинної правової допомоги №212, виданому 28.10.2019 року Мукачівським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Всупереч наведеному матеріали позовної заяви не містять достатніх доказів на представництво Сідун О.С. інтересів ОСОБА_1

Між тим, на підтвердження своїх повноважень адвокатом Сідун О.С. надано копію доручення, завірену власноруч. Однак, суд зазначає, що копія доручення не може бути належним доказом надання повноважень щодо представництва інтересів позивача в суді.

На підставі вищезазначеного суддя доходить висновку, що позовна заява підписана адвокатом Сідун О.С. за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва ОСОБА_1 та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду.

За наведених обставин, враховуючи факт підписання позовної заяви особою, яка не надала відомостей на підтвердження права її підписувати, суддя дійшов висновку, що даний позов слід повернути позивачеві на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (п. 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суддя також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у п. 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Повернення позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою заявою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд учасником справи особисто або через представника.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 248, 256, 294, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування повідомлення - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до або через суд першої інстанції, який постановив таку ухвалу.

Суддя Я. М. Калинич