Справа № 480/3447/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2019 р. Справа №480/3447/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
представника позивача - Талденко О.В.,
представника відповідача - Будакова В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3447/19 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмов протиправними,-
В С Т А Н О В И В:
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправною відмову відповідача у наданні дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 7 років та розміром орендної плати в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки, орієнтовною площею відповідно 0,8552 га/ 1,6453 га/ 4,5 га/ 1,6484 га/ для іншого сільськогосподарського призначення під сільськогосподарськими виробничими приміщеннями, які розташовані за межами населених пунктів на території Сумської міської ради, викладені у листах від 13.02.2019 № Н-713-762/21-19, № Н-710-761/21-19, № Н-714-759/21-19 та № Н-716-758/21-19;
- зобов`язати відповідача надати дозвіл товариству на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 7 років та розміром орендної плати в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки, орієнтовною площею відповідно 0,8552 га/ 1,6453 га/ 4,5 га/ 1,6484 га/ для іншого сільськогосподарського призначення під сільськогосподарськими виробничими приміщеннями, які розташовані за межами населених пунктів на території Сумської міської ради.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем 17.01.2019 р. було подано до ГУ Держгеокадастру у Сумській області клопотання № 1701-1, №1701-4, №1701-2, № 1701-3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 7 років та розміром орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки, орієнтовною площею відповідно 0,8552га/ 1,6453га/ 4,5 га/ 1,6484га для іншого сільськогосподарського призначення під сільськогосподарськими виробничими приміщеннями, які розташовані за межами населених пунктів на території Сумської міської ради. Не зважаючи на те, що до клопотань були додані усі необхідні документи, визначені законом, листами від 13.02.2019 р. №Н713-762/21-19, №Н710-761/21-19, №Н714-759/21-19 та №Н716-758/21-19 відповідач відмовив у наданні таких дозволів, посилаючись на те, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, у зв`язку із складною економічною ситуацією в Україні, пропонує встановити орендну плату - у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строк дії договору оренди 7 років. Позивач вважає, що відповідачем порушено його право щодо відведення земельних ділянок у оренду, оскільки Земельним кодексом України встановлені вичерпні підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, проте у даному випадку вони були відсутні.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 10.10.2019 р. розгляд справи було вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" звернулося до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із клопотаннями від 17.01.2019 р. № 1701-1, №1701-4, №1701-2, № 1701-3, у яких просило надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 7 років та розміром орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки, орієнтовною площею відповідно 0,8552га/ 1,6453га/ 4,5 га/ 1,6484га для іншого сільськогосподарського призначення під сільськогосподарськими виробничими приміщеннями, які розташовані за межами населених пунктів на території Сумської міської ради (а.с.17-20).
Листами від 13.02.2019 р. №Н 713-762/21-19, №Н 710-761/21-19, №Н 714-759/21-19 та №Н 716-758/21-19 відповідач повідомив позивача про наступне:
"Законом України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, якими, окрім інших, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з вимогами статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% від нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12% від нормативної грошової оцінки.
укладати договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, набутих в оренду на без конкурентних засадах, із встановленням максимальної відсоткової ставки орендної плати, визначеної Податковим кодексом України.
Отже, на підставі вищевикладеного Головне управління, у зв`язку з складною економічною ситуацією в Україні, пропонує встановити орендну плату - у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строк дії договору оренди 7 років.
Головне управління здійснює повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах області відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління".
Отже, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області зазначило, що не має правових підстав для вирішення питання, що порушене у клопотанні товариства (а.с.21-24).
Суд вважає висновки відповідача щодо розгляду поданих позивачем клопотань про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду необгрунтованими, виходячи із наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Частиною 2 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
В свою чергу частиною 3 зазначеної вище норми передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто, Земельним кодексом України визначені вичерпні підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.
З огляду на положення статті 123 Земельного кодексу України суд зазначає, що неправомірною є відмова відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав інших ніж передбачено законом, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відсутня жодна з підстав, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України, за яких позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельних ділянок в оренду.
Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.
Отже положеннями вказаних нормативно-правових актів передбачено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.
Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.
В межах даного адміністративного спору позивач звернувся до відповідача не із зверненнями, а із відповідними клопотаннями, за наслідками розгляду яких суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив відповідь сільськогосподарському товариству у формі листів. Відсутність належним чином оформлених рішень ГУ Держгеокадастру у Сумській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.
Отже, надані відповідачем листи від 13.02.2019р. за №Н 713-762/21-19, №Н 710-761/21-19, №Н 714-759/21-19 та №Н 716-758/21-19, в яких Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області повідомлено позивача про неможливість задоволення клопотань, не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельних ділянок.
Відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України Про землеустрій, без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданих позивачем клопотань.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.06.2019 року по справі №812/922/16.
Згідно із частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Таким чином, суд визнає, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області не розглянуло клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та не прийняло обґрунтованих рішень відповідно до вимог Земельного кодексу України, а тому в даному випадку відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неналежному розгляді клопотань СГ ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» від 17.01.2019р., як того вимагає Земельний кодекс України, оскільки вищезазначеними нормами права не закріплено за суб`єктом владних повноважень права утримуватись від прийняття відповідного рішення за результатом розгляду питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Така бездіяльність відповідача не відповідає вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
В той же час вимоги про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу не підлягають задоволенню з підстав їх передчасності, оскільки відсутні рішення відповідача щодо відмови у наданні такого дозволу.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.
Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неналежному розгляді клопотань позивача внаслідок не прийняття ГУ Держгеокадастру у Сумській області жодного з тих рішень, які передбачені Земельним кодексом України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання та прийняти відповідне рішення з урахування відповідної правової оцінки правовідносин, наданої в судовому рішенні.
Враховуючи викладене вище, суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ Держгеокадастру, що полягає у неналежному розгляді клопотань СГ ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» від 17.01.2019 р. вих.№1701-4, №1701-3, №1701-2, №1701-1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 7 років та розміром орендної плати в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки, орієнтовною площею відповідно 0,8552 га, 1,6453 га, 4,5 га, 1,6484 га, для іншого сільськогосподарського призначення під сільськогосподарськими виробничими приміщеннями, які розташовані за межами населених пунктів на території Сумської міської ради.
Однак, зважаючи на те, що ГУ Держгеокадастру не було прийнято рішення про відмову позивачу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду у формі наказу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ Держгеокадастру повторно розглянути клопотання від 17.01.2019 р. вих.№1701-4, №1701-3, №1701-2, №1701-1 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 7 років та розміром орендної плати в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки, орієнтовною площею відповідно 0,8552 га, 1,6453 га, 4,5 га, 1,6484 га, для іншого сільськогосподарського призначення під сільськогосподарськими виробничими приміщеннями, які розташовані за межами населених пунктів на території Сумської міської ради, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом, оскільки це є належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача.
Позиція з приводу обрання саме такого способу захисту порушеного права викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 р. у справі № 2040/6320/18.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмов протиправними задовольнити частоково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 09 грудня 2019 року
Суддя О.О. Осіпова