Справа № 400/3011/19
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2019 р. справа № 400/3011/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів:1. Головного управління Національної гвардії України, вул. Народного Ополчення, 9-а,Київ 151,03151 2. Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії (м. Одеса), вул. М. Боровського, 22, м. Одеса, 65031

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної гвардії України (далі-відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса) (далі-відповідач 2), в якому просить визнати протиправними дії відповідача 1 щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги за встановлену другу групу інвалідності згідно заяви від 05.04.2017 р. з додатками у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975; зобов`язати відповідача 1 прийняти рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги за встановлену другу групу інвалідності згідно заяви від 05.04.2017 р. з додатками у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975; зобов`язати відповідача 2 видати наказ про виплату та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.11.2014 р. позивачу встановлено другу групу інвалідності, строк до 01.11.2015 р., причина інвалідності: загальне захворювання; 04.11.2015 р. позивачу продовжено другу групу інвалідності до 01.11.2017 р. та згідно постанови військово-лікарської комісії від 31.03.2017 р. про встановлення причинного зв`язку захворювання на момент звільнення 04.07.2014 р. встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби, у зв`язку з чим позивач звернувся 05.04.2017 р. із відповідною заявою, однак відповідачами було відмовлено йому у призначені грошової допомоги, хоча ним було надано всі необхідні документи для її призначення.

Ухвалою від 04.10.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та запропоновано відповідачам надати відзиви на позовну заяву.

Від відповідачів надійшли відзиви, відповідно до яких просили відмовити у задоволенні позову, оскільки підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі-Порядок №975) відсутні, а дії відповідачів правомірні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач в період з 04.04.2014 року по 07.07.2014 року проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса). В період з 25.04.2014 по 28.05.2014 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні.

17.06.2014 проведено медичний огляд ВЛК у Вознесенському ОРВК на відповідача визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Відповідно до довідки серії 10 ААВ № 354446 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.11.2014 позивачу встановлено другу групу інвалідності строком до 01.11.2015 року.

Відповідно до довідки серії 10 ААВ № 371197 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 04.11.2015 позивачу продовжено другу групу інвалідності строком до 01.11.2017 року.

Згідно постанови ВЛК ДУ Територіального медичного об`єднання МВС України по Миколаївській області № 3 від 31.03.2017 року про встановлення причинного зв`язку захворювання на момент звільнення 04.07.2014 року колишнього старшого сержанта В/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 діагноз захворювання: цироз печінки, асоційований з вірусним гепатитом С з мінімальною ступеню активності, некомппенсованої портальної гіпертензії. Асцит. Спленомегалія -пов`язане з проходженням військової служби.

10.01.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю ІІ групи. Пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

25.01.2017 відповідач повернув позивачу матеріали заяви для усунення недоліків.

Після усунення недоліків 05.04.2017 позивач повторно звернувся з заявою до відповідача про виплату йому одноразової грошової допомоги.

19.04.2017 відповідач надіслав ОСОБА_1 лист, в якому повідомив, що його заява від 05.04.2017 року не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, оскільки довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності видана інваліду, а не страхувальнику, а також постанова ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання датована 31.03.2017 року, а на дату встановлення інвалідності відсутня.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.12.2017 р. у справі 814/1195/17 (набрало законної сили 16.01.2018 р.) задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України надіслати до Головного управління Національної гвардії України у 15-денний строк висновок щодо виплати ОСОБА_1 згідно заяви від 05.04.2017 р. одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №975.

На виконання постанови суду позивачем направлено оригінал заяви від 05.04.2017 р. з додатками на адресу відповідача 2, однак йому листом №3/12-1717 від 16.08.2018 р. було повідомлено, що його заяву не погоджено комісією Головного управління Національної гвардії України.

Відповідно до вимог статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону № 2011, встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п. 4 - встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (у редакції, чинній на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, (далі - Порядок № 975).

Пунктом 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Так, 05.11.2014 р. позивачу встановлено другу групу інвалідності, а 31.03.2017 р. згідно постанови ВЛК ДУ Територіального медичного об`єднання МВС України по Миколаївській області № 3 від 31.03.2017 року про встановлення причинного зв`язку захворювання на момент звільнення 04.07.2014 року, встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Суд враховує, що позивачем подано відповідачу усі документи, які необхідні для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності. Заперечення відповідача стосуються виключно факту спливу дворічного строку з часу першого встановлення інвалідності.

Згідно з вимогами пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Частиною другою пункту 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 2011 та Порядку № 975, а саме з дати, вказаній в довідці МСЕК при встановленні інвалідності другої групи.

Щодо посилання відповідача на те, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється, суд зазначає наступне.

Пункт 4 ст. 16-3 Закону № 2011 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється» відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набирав чинності з 1 січня 2017 року.

Одночасно, суд наголошує, що вказана норма не може розповсюджуватись на спірні правовідносини, а саме зміни причин виникнення другої групи інвалідності за часовий проміжок з 2014 по 2017 рік, оскільки це фактично означатиме, застосування зворотної дії закону в часі, так позивачу було встновлено другу групу інвалідності 05.11.2014 р. (дата виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги до набрання чинності вищезазначеної норми), а причини виникнення встановлено 31.03.2017 р.

Європейський суд з прав людини (далі- ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п. 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо).

Крім того, у справі "Тлімменос проти Греції" (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об`єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об`єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Дискримінація у даному випадку проявляється у тих обставинах, що особа, якій під час первинного огляду встановлена інвалідність, та яка пройшла повторний огляд на протязі дворічного строку, яким встановлено інвалідність вищої групи внаслідок хвороби, пов`язаної із проходженням військової служби має право на одноразову грошову допомогу, а яка за тих самих обставин, внаслідок тих чи інших причин пропустила дворічний строк - не має.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду і встановлення інвалідності, оскільки першочергово є встановленим той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі.

При цьому, не підлягає задоволенню вимога щодо зобов`язання відповідача 2 видати наказ про нарахування та виплату, та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу за встановлену другу групу інвалідності, оскільки дана вимога є передчасною, адже станом на час розгляду справи відсутнє рішення відповідача 1, на підставі якого відповідач 2 зобов`язаний прийняти відповідний наказ про виплату та виплатити грошову допомогу позивачу. Тобто, станом на час розгляду даної справи, права позивача відповідачем 2 не порушені, а рішення суду не може бути прийняте на майбутнє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної гвардії України (вул. Народного Ополчення, 9-а,Київ 151,03151, ідентифікаційний код 08803498) , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України м. Одеса), вул. М. Боровського, 22, Одеса, 65031, ідентифікаційний код НОМЕР_3 , задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Національної гвардії України (вул. Народного Ополчення, 9-а, Київ, 151, 03151, ідентифікаційний код 08803498) щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги за встановлену другу групу інвалідності згідно заяви від 05.04.2017 р. з додатками у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (в редакції чинній на час встановлення інвалідності);

3. Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України (вул. Народного Ополчення, 9-а, Київ, 151, 03151, ідентифікаційний код 08803498) прийняти рішення про виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги за встановлену другу групу інвалідності згідно заяви від 05.04.2017 р. з додатками у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (в редакції чинній на час встановлення інвалідності).

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної гвардії України (вул. Народного Ополчення, 9-а,Київ 151,03151, ідентифікаційнйи код 08803498) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич