Справа № 815/1691/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1691/18
Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта Тарановського Р. В.;

представника позивача Білого В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та накладення штрафу на керівника у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року у справі №815/1691/18 задоволено позов ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» до Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації та до ДФС України.

Так, суд першої інстанції скасував рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов`язав ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №20 від 07.12.2017 року.

Указане рішення набрало законної сили 06.09.2018 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року зобов`язано ДФС України подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року у справі № 815/1691/18.

27.08.2019 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» звернулося до суду першої інстанції з клопотанням про:

- накладення на керівника ДФС України штрафу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- стягнення половини суми накладеного штрафу на користь позивача;

- зобов`язання ДФС України повторно подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року №815/1691/18.

Станом, на час звернення позивача до суду, звіт ДФС України про виконання судового рішення не поданий.

12.09.2019 року, в процесі розгляду справи, представник ДФС України надав до суду звіт, в якому зазначив, що виконання рішення суду у справі №815/1691/18 потребує додаткового часу, про що буде повідомлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року клопотання ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» про накладення штрафу та повторне зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення задоволено частково.

Суд встановив судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду, зобов`язавши ДФС України повторно подати до суду в місячний строк звіт про виконання рішення суду у справі №815/1691/18 з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Суд наклав на керівника ДФС України штраф у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 38 400 грн., стягнувши з вказаної суми на користь ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн»» її половину, а саме 19 210 грн., а іншу половину, в сумі 19 210 грн., стягнув на користь державного бюджету України.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ДФС України порушило вимоги ст. 129-1 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не дотримуючись приписів щодо обов`язкового виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Спираючись на рішення Європейського Суду з прав людини, суд першої інстанції зазначив, що невиконання судового рішення не тільки шкодить стороні, на користь якої воно ухвалено, а і негативно впливає як на авторитет судової влади, так і держави в цілому.

ДФС України, оскаржуючи дане судове рішення, наполягає на тому, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального права та процесуального права, зокрема статей 373, 382, 383 КАС України, а також не ґрунтується на принципах верховенства права.

Аргументуючи доводи апеляції, контролюючий орган зазначив, що розділом IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», насамперед встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.373 КАС України).

Водночас вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи наведений спір, не дослідив фактичних обставин щодо пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання у наведеній справі.

Далі, скаржник указує на те, що ст. 382 КАС України регулює встановлення судового контролю та процедуру його здійснення. Разом із тим, заявник, в особі ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн»» у поданому клопотанні, ставить інші питання щодо здійснення судового контролю, у тому числі щодо накладення штрафу, тобто ставить питання на майбутнє щодо наслідків, які можуть і не настати. У такому випадку не можна вважати таке клопотання таким, що відповідає вимогам законодавства.

У суді апеляційної інстанції, представником апелянта надано квитанцію про реєстрацію податкової накладної №20 від 07.12.2017 року та заявлено про виконання рішення суду.

Апелянт вважає, що виконання контролюючим органом рішення суду дає підстави суду апеляційної інстанції скасувати спірну ухвалу.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновків про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Аналогічні приписи зазначені в п. 5 ч. 3 ст. 2, ст. 14 КАС України.

Порядок судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульований статтею 382 КАС України.

Так, відповідно до положень частин 1-5 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що адміністративний суд наділений дискреційними повноваженнями встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не дослідив обставини пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання, не є такими, що засновані на приписах адміністративного судочинства.

Так, відповідно до приписів частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Отже, наведена частина статті закріплює спеціальну норму про право адміністративного суду в судовому рішенні встановити спосіб, строки та порядок його виконання, а також визначити обов`язки суб`єктів владних повноважень щодо забезпечення виконання такого рішення. Запропонований порядок кореспондується з принципами «res judicata», юридичної визначеності з огляду на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Мушта проти України»; §§ 47, 52 рішення у справі «Пономарьов проти України»).

На думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю відрізняється від примусового виконання судових рішень.

Так, судовий контроль здійснюється шляхом встановлення обов`язку подання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання судового рішення, контролю щодо його виконання та як наслідок застосування штрафу у відповідних випадках.

Тому, для встановлення факту виконання або невиконання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання судового рішення, не повинно передувати виконавче провадження.

Є слушним застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин практики Європейського суду з прав людини у рішенні, зокрема, рішення «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91.

У пункті 40 даного рішення наголошується, що … право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

За таких обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, при вирішенні даної справи, не допустив порушень норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті спору.

Наведені ж в апеляційних скаргах доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та накладення штрафу на керівника у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 06.12.2019 року.