Справа № 200/10207/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 р. Справа№200/10207/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., за участю секретаря судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

про: визнання протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в не нарахуванні та не сплаті на користь ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 18.02.2002 року по дату ухвалення рішення суду, за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена, та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 18.02.2002 року по день її виплати, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати і сплатити на користь ОСОБА_1 індексацію щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року по дату ухвалення рішення суду за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 18.02.2002 року по день виплати індексації.

за участю

представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в не нарахуванні та не сплаті на користь ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 18.02.2002 року по дату ухвалення рішення суду, за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена, та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 18.02.2002 року по день її виплати, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати і сплатити на користь ОСОБА_1 індексацію щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року по дату ухвалення рішення суду за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 18.02.2002 року по день виплати індексації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває на обліку в фонді соціального страхування з 18.02.2002 року та отримує щомісячні страхові виплати. Позивач зазначає, що 16.07.2019 року вона звернулась до відповідача з заявою, відповідно до якої просила повідомити її чи нараховувалась та виплачувалась їй індексація щомісячних страхових виплат за весь час перебування на обліку, та якщо так, то в якій сумі вона нараховувалась, за які періоди часу та коли була сплачена, а якщо ні, то нарахувати та сплатити індексацію за весь період перебування на обліку, а також сплатити компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати сум індексації. Проте, листом від 31.07.2019 року № П-01-04/19-3701 повідомив про те, що оскільки позивач раніше не зверталася до фонду з заявою про проведення індексації, а фонд самостійно не мав можливості отримати відповідні документи та інформацію для її проведення, та враховуючи, що остання була працюючою особо, тому фонд сплатив цю індексацію за період коли позивач не працювала починаючи з січня 2016 року по лютий 2017 року, загальною сумою 179,80 грн. Позивач зазначає, що з березня 2017 року Фонд припинив виплату індексації у зв`язку з тим, що збільшення щомісячної страхової виплати у березні перевищило розмір індексації, а з серпня 2017 року у зв`язку з перевищенням порогу індексації була проведена індексація у такий спосіб: за серпень 2017 року в сумі 8,51 грн., яка була виплачена у вересні 2017 року, за вересень 2017 року в сумі 8,51 грн., яка була виплачена у жовтні 2017 року, за жовтень і листопад 2017 року загальною сумою 17,02 грн., яка була виплачена у грудні 2017 року, за грудень 2017 року в сумі 8,51 грн., яка була виплачена у січні 2018 року. З січня 2018 року фонд припинив виплату індексації у зв`язку з перерахуванням щомісячної страхової виплати згідно п. 2 Постанови КМУ «Про перерахунок розміру страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та членам їх сімей» від 27.12.2017 року № 1053. Крім того, позивач вважає безпідставним посилання відповідача у листі на статтю 44 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування», в якій вказано, що обов`язок щодо своєчасного надання до фонду інформації про зміну розміру отриманої пенсії та місяців її підвищення, стану працевлаштування покладається саме на застраховану особу, а оскільки відділення фонду не мало цієї інформації то воно й не нараховувало відповідні суми індексації. Крім того, відповідач у листі щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159, своєчасно не отриманий з вини громадянина доходів компенсації не підлягає. Позивач вважає, що відповідачем порушено її право отримання індексації щомісячної страхової виплати у зв`язку зі знецінення доходів, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282 та постанови КМУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 17.07.2003 року № 1078, а також право на компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати, в зв`язку з несвоєчасністю виплати сум індексації.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справи до розгляду правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 16 вересня 2019 року.

Відповідачем через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач була взята на облік до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у березні 2002 року. Первинною постановою про призначення страхової виплати від 11.03.2002 року позивачу була призначена страхова виплата у розмірі 15,51 грн. У березні 2003 року органом Фонду було винесено постанову про призначення перерахованої щомісячної страхової виплати, яка склала 21,87 грн. Враховуючи те, що у березні 2003 року позивачу перераховано страхові виплати відповідач у зазначеному місяці не розпочав індексацію щомісячних страхових виплат позивачу. Відповідач зазначає, що у квітні 2003 року фонду стало відомо про те, що ОСОБА_1 є працевлаштованою особою з 07.04.2003 року. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 10 Порядку індексації встановлюється черговість проведення індексації доходів громадян, а саме: працюючому потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в першу чергу індексується сума оплати праці. Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на підставі поданої інформації здійснюють перерахунок сум індексації щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Таким чином, фонд проводить працюючому потерпілому індексацію доходу у другу чергу, але у тому випадку, якщо дохід, який був проіндексований роботодавцем є меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність. Відповідач зазначає, що позивач у період з 07.04.2003 року по 25.04.2003 року, з 13.06.2003 року по 30.06.2003 року, з 07.07.2003 року по 31.07.2003 року, з 04.08.2003 року по 29.08.2003 року, з 08.01.2004 року по 01.12.2006 року, з 15.10.2007 року по 15.04.2008 року, з 15.10.2009 року по 15.04.2010 року, з 07.10.2010 року по 07.04.2011 року, з 03.05.2012 по 01.12.2014 року працювала, отже на думку відповідача поповича був зобов`язаний повідомляти фонд про зміни стану працевлаштування. Проте, зазначена інформація про працевлаштування у період з квітня 2003 року по грудень 2014 року позивачем була надана лише у червні 2017 року коли позивач звернувся до Фонду та надав відповідну інформацію. Також, Фонд зазначає, що для проведення індексації йому необхідна інформація щодо розміру отримуваної пенсії потерпілого та місяців її підвищення, однак зазначена інформація була надано позивачем у червні 2016 року. Стосовно посилання позивача на те, що Фонд має можливість та обов`язок самостійно отримувати відомості, необхідні для проведення індексації страхових виплат, відповідач зазначає, що Фонд на підставі Порядку № 5-4/4 від 04.03.2003 року має право отримувати від Пенсійного фонду інформацію щодо загальної суми розміру виплаченої пенсії по інвалідності потерпілими на виробництві виключно для узгодження витрат та для того, щоб мати можливість переконатися у проведенні вірних розрахунків з Пенсійним Фондом України щодо відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою пенсій та її доставкою. Відповідач звертає увагу суду на те, що органи Фонду не мали та не мають можливості звертатися до територіальних органів Пенсійного Фонду, до органів Державної фіскальної служби з метою отримання інформації щодо щомісячного розміру отриманої пенсії та місяців її підвищення, стосовно розміру заробітної плати потерпілого на виробництві, оскільки ці відомості є персональними даними. Помилковим на думку позивача є також висновок про те, що Фонд маючи доступ до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, він має можливість отримати інформацію щодо отримання позивачем пенсійних виплат. Відповідач зазначає, що між Фондом соціального страхування та Пенсійним Фондом укладені наступні протоколи обміну даними та документами: протокол № 1/1 про обмін реєстраційними та обліковими даними страхувальників, протокол № 7 (15) про щомісячний обмін інформацією стосовно звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, протокол № 4 про надання Державною фіскальною службою України Пенсійному фонду України та Фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування України інформації про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі страхувальників. Відповідач зазначив, що доступу до відомостей щодо пенсійних виплат фонд не має. Між іншим відповідач зазначив, що у зв`язку із змінами до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, з 01.10.2017 року суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування індексації не підлягають.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року відкладено розгляд справи на 15 жовтня 2019 року, у зв`язку з необхідністю отримання додаткових доказів.

30 вересня 2019 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якому викладені аналогічні пояснення викладені у позовній заяві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд підготовчого провадження на 04 листопада 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 грудня 2019 року.

Позивач та представник відповідача у судове засідання призначене на 03 грудня 2019 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Стосовно строків звернення позивача до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 2 статті 122 Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що приписами частини 2 статті 122 КАС України дійсно встановлено загальний строк звернення до суду особою за захистом своїх порушених прав, у шість місяців.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 03 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України Про оплату праці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення з цим адміністративним позовом, через що справа підлягає розгляду по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явився, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 16-22).

Актом розслідування нещасного випадку на виробництві форми Н-5 від 27 вересня 2001 року та Актом № 1 від 27 вересня 2001 року встановлено, що 25 вересня 2001 року 0 14 год. 15 хв. на ТОВ «Гідрозалізобетон» з ОСОБА_1 стався нещасний виподак пов`язаний з виробництвом (а.с. 113-114, 115-116).

Як вбачається з Довідки МСЕК (серія 2-18 АВ № 079420) від 18.02.2002 року позивачу встановлено до 18.02.2004 року 10% ступені втрати професійної працездатності (а.с. 111).

11 березня 2002 року позивач звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську (Бахмут) про призначення страхових виплат з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням) (а.с. 117).

Постановою № 34 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 11.03.2002 року позивачу призначено страхові виплати з 22.01.2002 року по 18.02.2004 року (а.с.118-119).

Постановою № 394 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 25.03.2002 року позивачу з 01 березня 2002 року перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку (а.с. 120).

Постановою № 807 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 01 квітня 2003 року ОСОБА_1 перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 21,87 грн. (а.с. 121).

Постановою № 957 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 02.07.2003 року призначено страхові виплати ОСОБА_1 (а.с. 123-124).

Постановою № 962 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 09.07.2003 року ОСОБА_1 перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 24,86 грн. (а.с. 125).

Постановою № 963 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 09.07.2003 року ОСОБА_1 перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 29,38 грн. (а.с. 126).

Постановою № 34 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 16.02.2004 року перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 29,38 грн. (а.с. 129).

Постановою № 785 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 30.03.2004 року перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 33,85 грн. (а.с. 130).

Постановою № 865 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 23.03.2005 року перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 41,91 грн. (а.с. 131).

Постановою № 1145 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 21.03.2006 року перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 50,41 грн. (а.с. 132).

Постановою № 4966 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 23.03.2007 року перераховано щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 59,64 грн. (а.с. 133).

Постановою № 0503/1039/1039/1 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 08.04.2008 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 67,10 грн. з 01.03.2008 року безстроково (а.с. 134).

Постановою № 0503/1039/1039/2 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 30.03.2009 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 71,32 грн. з 01.03.2009 року безстроково (а.с. 135).

Постановою № 0503/1039/1039/1 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 14.04.2010 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 71,32 грн. з 01.03.2010 року безстроково (а.с. 136).

Постановою № 0503/1039/1039/2 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 17.05.2011 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 78,60 грн. з 01.03.2011 року безстроково (а.с. 138).

Постановою № 0503/1039/1039/3 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 27.03.2012 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 92,43 грн. з 01.03.2012 року безстроково (а.с. 139).

Постановою № 0503/1039/1039/4 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 18.04.2012 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 117,72 грн. з 01.03.2012 року безстроково (а.с. 140).

Постановою № 0503/1039/1039/5 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 28.09.2012 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 146,09 грн. з 01.09.2012 року безстроково (а.с. 141).

Постановою № 0503/1039/1039/6 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 29.03.2013 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 167,86 грн. з 01.03.2013 року безстроково (а.с. 142).

Постановою № 0503/1039/1039/8 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську від 23.01.2015 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 181,12 грн. з 01.03.2014 року безстроково. Вказаною постановою позивачу донараховані щомісячні виплати за: березень 2014 року в розмірі 13,26 грн., квітень 2014 року - 13,26 грн., травень 2014 року - 13,26 грн., червень 2014 року - 13,26 грн., липень 2014 року - 13,26 грн., серпень 2014 року - 13,26 грн., вересень 2014 року - 13,26 грн., жовтень 2014 року - 13,26 грн., листопад 2014 року - 13,26 грн., грудень 2014 року - 13,26 грн. (а.с. 146).

Постановою № 0503/1039/1039/9 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бахмут від 23.03.2017 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 223,87 грн. з 01.03.2017 року безстроково (а.с. 148).

З матеріалів справи встановлено, що 06.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до голови комісії з припинення, заступнику начальника відділення виконавчої дирекції ФССНВВ та ПЗ України Солод Т.П. із заявою про проведення індексації щомісячної страхової виплати (а.с. 149).

Постановою № 0503/1039/10 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бахмут від 07.06.2017 року призначено потерпілій ОСОБА_1 розраховану суму індексації щомісячної страхової виплати (з урахуванням виплат на необхідний догляд за нею) за січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року в розмірі 170,80 грн. (а.с. 151).

Постановою № 0503/1039/1039/11 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бахмут від 01.08.2017 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 223,87 грн. з 01.08.2017 року безстроково (а.с. 152).

Постановою № 0503/1039/1039/12 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бахмут від 11.08.2018 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 352,06 грн. з 01.01.2018 року безстроково (а.с. 153).

Постановою № 0503/1039/1039/13 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бахмут від 07.03.2018 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 422,47 грн. з 01.03.2018 року безстроково (а.с. 154).

Постановою № 0503/1039/1039/14 відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бахмут від 18.03.2019 року призначено потерпілій ОСОБА_1 перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 443,60 грн. з 01.03.2019 року безстроково (а.с. 155).

16 липня 2019 року позивач звернувся до Фонду з заявою, відповідно до якої просила повідомити чи нараховувалась та виплачувалась індексація щомісячних страхових виплат за весь час перебування на обліку в фонді соціального страхування, якщо так то в якій сумі вона нараховувалась та за які періоди часу, та коли була сплачена. А також у разі не проведення індексація просила здійснити нарахування і сплату сум індексації щомісячних страхових виплат за весь період перебування на обліку у Фонді та сплатити компенсацію втрати частину доходів за несвоєчасну виплату сум індексації (а.с. 36).

Листом від 31 липня 2019 року № П-01-04/15-370 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області повідомило позивача про те, що у травні 2017 року ОСОБА_1 надала до Бахмутського міського відділення Фонду трудову книжку для розгляду питання можливості призначення індексації страхових виплат. Згідно записів у трудовій книжці з 08.01.2004 року по 01.12.2006 року ОСОБА_1 працювала у ТОВ ВФ «Гідрозалізобетон»; з 15.10.2007 року по 15.04.2008 року перебувала на обліку Артемівського міського центру зайнятості; з 15.10.2009 року по 15.04.2010 року працювала на ВО «Часів Яр тепломережа»; з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року перебувала на обліку Артемівського міського центру зайнятості; з 07.10.2010 року по 07.04.2011 року працювала на ВО «Часів Яр тепломережа»; з 19.04.2011 року по 07.11.2011 року знаходилась не обліку Артемівського міського центру зайнятості, з 03.05.2012 року по 01.12.2014 року працювала у ТОВ Часівярський завод «Гідрозалізобетон»; з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року знаходились на обліку Артемівського міського центру зайнятості. У червні 2017 року ОСОБА_1 призначена індексація щомісячних страхових виплат з місяця перевищення порогу індексації індексом споживчих цін, а саме з січня 2016 року. Загальна сума призначеної індексації за період з січня 2016 року по лютий 2017 року становила 170,80 грн. та була виплачена у березні 2017 року. З березня 2017 року відділення припинило нарахування ОСОБА_1 індексації у зв`язку з тим, що збільшення щомісячної страхової виплати у березні 2017 року перевищило розмір індексації. У подальшому перевищення порогу індексації індексом споживчих цін виникло з серпня 2017 року, на підставі чого індексація здійснювалась відділенням таким чином: за серпень 2017 року в сумі 8,81 грн., яка була нарахована у вересні 2017 року; за вересень 2017 року в сумі 8,51 грн., яка була виплачена у жовтні 2017 року; за жовтень та листопад 2017 року загальною сумою 17,02 грн., яка була виплачена у грудні 2017 року, за грудень 2017 року в сумі 8,81 грн., яка була виплачена у січні 2018 року. Загальна сума нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат становить 213,35 грн. З січня 2018 року відділення припинило нарахування індексації у зв`язку із перерахуванням щомісячної страхової виплати згідно п. 2 Постанови КМУ «Про перерахунок розміру страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності та членам їх сімей» від 27.12.2017 року № 1053. Збільшення страхової виплати перевищило розмір нарахованої індексації. Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з якими, зокрема, індексації підлягають суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування. Означений Закон набув чинності з 11 жовтня 2017 року. Отже, з 11 жовтня 2017 року індексація страхових виплат здійснюється відповідно до частини 15 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одночасно з проведенням перерахунку щомісячної страхової виплати відповідно до частини 2 статті 37 вищезазначеного Закону щорічно у березні. Зокрема, у відповідності до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» з 1 березня 2018 року та з 1 березня 2019 року відділенням здійснено перерахунок щомісячних страхових виплат (а.с. 38-39).

Не погодившись з діями відповідача щодо не проведення індексації страхових виплат у відповідності до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно зі статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Так, у ст. 1 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 р. № 16/98-ВР (далі Основи законодавства) встановлено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 Основ законодавства залежно від страхового випадку є такі види загальнообов`язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України.

Відносини, що виникають за зазначеними у ч. 1 цієї статті видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до Основ законодавства.

За пенсійним страхуванням згідно зі ст. 25 Основ законодавства надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім передбачених п. 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Згідно з п. 4 вказаної вище статті за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров`я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним своїх трудових обов`язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105-14 від 23.09.1999 р. (далі-Закон) всі страхові виплати, починаючи з 01.04.2001 р. виплачуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України.

Відповідно до ст. 28 Закону України від 23.09.1999 р. № 1105-ХIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №1105-ХIV) передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із Законом Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно до вимог ст.ст. 21, 28, 30, 34, 35, 40 Закону № 1105-ХIV передбачено право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Індексація щомісячних страхових виплат здійснюється згідно із Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року № 1282-ХII (далі по тексту - Закон № 1282) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року (далі по тексту - Порядок № 1078).

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 4 Закону України"Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ) передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікуванням Закону України від 06.02. 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 ( із змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабміну України від 17.05.2006 р. № 690, від 11.07.2007 р. № 913 та від 12.03.2008 р. № 170) на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що працюючому потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в першу чергу індексується сума оплати праці. Підприємства, установи та організації зобов`язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань інформацію про розмір оплати праці працюючого потерпілого, проіндексовану її суму та суму індексації. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на підставі поданої інформації здійснюють перерахунок сум індексації щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення .

У разі, якщо потерпілий, що працював, звільнився, то базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації страхової виплати вважається місяць її останнього підвищення.

У випадку, якщо особа надала інформацію відділення виконавчої дирекції Фонду про своє звільнення з роботи з запізненням, то базовим місяцем для проведення індексації буде місяць звернення потерпілого до відділення.

Відповідно до запису у трудовій книжці ОСОБА_1 БТ-I № 0792773, наданої позивачем до суду, остання працювала у період з 07.04.2003 року по 30.06.2003 року, з 07.07.2003 року по 31.07.2003 року, що 04.08.2003 року по 29.08.2003 року, з 08.01.2004 року по 01.12.2006 року, з 15.10.2007 року по 15.04.2008 року, 15.10.2009 року по 15.04.2010 року, з 07.10.2010 року по 07.04.2011 року, з 03.05.2012 року по 01.12.2014 року (а.с. 64-70).

При цьому суд зазначає, що як було зазначено вище, підприємства, установи та організації зобов`язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань інформацію про розмір оплати праці працюючого потерпілого, проіндексовану її суму та суму індексації. В свою чергу, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на підставі поданої інформації здійснюють перерахунок сум індексації щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку.

Приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що підприємством, на якому працював позивач, надавалась відповідна інформація до Фонду про розмір оплати праці працюючого потерпілого, проіндексовану її суму та суму індексації, а Фонд в свою чергу не прийняв цю інформацію до розгляду, то суд позбавлений можливості встановити порушення прав позивача в недоотриманій сумі індексації страхових виплат за період з 07.04.2003 року по 30.06.2003 року, з 07.07.2003 року по 31.07.2003 року, що 04.08.2003 року по 29.08.2003 року, з 08.01.2004 року по 01.12.2006 року, з 15.10.2007 року по 15.04.2008 року, 15.10.2009 року по 15.04.2010 року, з 07.10.2010 року по 07.04.2011 року, з 03.05.2012 року по 01.12.2014 року.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" застраховані особи зобов`язані своєчасно повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови або зміни розміру матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Статтею 44 Закону № 1105-ХІV, на час виникнення спірних правовідносин, передбачені обов`язки застрахованої особи, а саме своєчасно повідомляти робочий орган виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків про обставини, що призводять до зміни розміру матеріального забезпечення, складу соціальних послуг та порядку їх надання (зміни стану непрацездатності, складу сім`ї, звільнення з роботи, працевлаштування, виїзд за межі держави тощо).

Доказів того, що позивач звертався до відповідача після звільнення з роботи та повідомив останнього про стан непрацевлаштування, не підтверджені жодним доказом.

Враховуючи те, що відповідач мав змогу провести індексацію лише у випадку отримання від підприємства, де працювала позивач у спірний період, інформації про розмір оплати праці працюючого потерпілого, а також отримання такої інформації безпосередньо від потерпілого, суд приходить висновку про відсутність підстав для проведення індексації щомісячних страхових виплат за період 07.04.2003 року по 30.06.2003 року, з 07.07.2003 року по 31.07.2003 року, що 04.08.2003 року по 29.08.2003 року, з 08.01.2004 року по 01.12.2006 року, з 15.10.2007 року по 15.04.2008 року, 15.10.2009 року по 15.04.2010 року, з 07.10.2010 року по 07.04.2011 року, з 03.05.2012 року по 01.12.2014 року.

Разом з цим, з згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 також встановлено, що остання перебувала на обліку у Артемівському міському центрі зайнятості у період з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року, та отримувала допомогу по безробіттю.

Суд зазначає, що відповідно до п. 10 Порядку № 1078 (зі змінами внесеними згідно з Постановою КМ N 690 від 17.05.2006 року ) у разі коли в особи, яка потерпіла внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, одночасно із щомісячною страховою виплатою виникає право на допомогу по безробіттю, в першу чергу індексується щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, а потім проводиться індексація допомоги по безробіттю.

З аналізу вищезазначених положень Порядку № 1078 встановлено, що у разі виникнення у потерпілого права на отримання допомоги по безробіттю, у першу чергу індексується щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, а потім проводиться індексація допомоги по безробіттю.

Отже у період перебування позивача на обліку Артемівського міського центру зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року відповідач зобов`язаний був провести індексацію щомісячних грошових сум, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в першу чергу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язаний надавати інформація про обставини, що призводять до зміни розміру матеріального забезпечення, складу соціальних послуг та порядку їх надання (зміну стану непрацездатності, складу сім`ї, звільнення з роботи, працевлаштування, виїзд за межі держави, тощо).

Суд не заперечує стосовно того, що законодавець покладає на потерпілого обов`язок щодо надання інформація про обставини, що призводять до зміни розміру матеріального забезпечення, складу соціальних послуг та порядку їх надання, однак звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений можливості отримувати вказану інформацію.

Так, частиною 15 ст. 42 Закону № 1105-XIV індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону, якою передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Крім того, згідно зі ст. 8 Закону № 1282-ХІІ перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Отже, обов`язок здійснення індексації страхової виплати покладений на відповідача і не перебуває під умовою здійснення застрахованою особою певних активних дій.

Доводи відповідача щодо неможливості отримання відомостей про доходи позивача суд відхиляє з огляду за зміст Положення про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24.01.2017 р. № 5.

Відповідно до вказаного нормативного акту Фонд соціального страхування, в тому числі: забезпечує ведення реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань, а також осіб, які у разі смерті потерпілого мають право на одержання страхових виплат (п.3.1.3); здійснює обмін Інформацією з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державної фінансової політики, реалізації державної податкової політики та з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Пенсійним Фондом України іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування та громадськими формуваннями для виконання Фондом покладених на нього функцій і завдань, визначених законодавством України (п.3.1.4.).

Відповідачем не надано до суду жодних доказів щодо отримання відповідної інформації про перебування позивача у період з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року на обліку Артемівського міського центру зайнятості.

Крім того, суд вказує на те, що позивач 06.06.2017 року звернулась до відповідача з заявою про проведення індексації щомісячної страхової виплати (а.с. 63).

Згідно листа відповідача від 31.07.2019 року № П-01-04/15-370 вбачається, що разом з вищезазначеною заявою позивачем надано копію трудової книжки.

Суд вказує на те, що відповідач мав змогу ознайомитися зі змістом трудової книжки ОСОБА_1 та відповідно до її заяви від 06.06.2017 року провести індексацію щомісячних страхових виплат у період перебування останньої на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості та в період отримання допомоги по безробіттю, оскільки відповідно до Порядку № 1078 індексація страхових виплат у даному випадку проводиться у першу чергу.

З матеріалів справи, встановлено, що позивачу проведено індексацію лише з січня 2016 року, а за період перебування на обліку Артемівського міського центру зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року така індексація не була проведена.

Суд звертає увагу, що згідно довідки про доходи № 13-03.1/2025 від 04.09.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 проведено індексацію сум щомісячних страхових виплат: у травні 2005 року, з січня 2016 року по лютий 2017 року, з серпня по вересень 2017 року, з жовтня по грудень 2017 року (здійснюється виплата фіксованої суми індексації з 2012 року, згідно постанови КМУ № 526 від 13.06.2012 року) (а.с. 74).

Отже, у період: травень 2005 року, з січня 2016 року по лютий 2017 року, з серпня по вересень 2017 року, з жовтня по грудень 2017 року (здійснюється виплата фіксованої суми індексації з 2012 року, згідно постанови КМУ № 526 від 13.06.2012 року) позивачу була проведена індексація страхових виплат.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148 внесено зміни до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», яка визначає, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування.

Зазначений закон набув чинності з 11 жовтня 2017 року.

Отже, з 11 жовтня 2017 року індексація страхових виплат здійснюється відповідно до частини 15 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одночасно з проведенням перерахунку щомісячної страхової виплати відповідно до частини 2 статті 37 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ч. 15 ст. 42 Закону № 1105, індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону.

Частиною 2 статті 37 Закону № 1105 визначено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Отже, з 11 жовтня 2017 року індексація страхових виплат здійснюється відповідно до частини 15 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одночасно з проведенням перерахунку щомісячної страхової виплати відповідно до частини 2 статті 37 вищезазначеного Закону.

Судом встановлено, що відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 1 березня 2018 року та у 1 березня 2019 року відділенням здійснено перерахунок щомісячних страхових виплат.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що позивачу з січня 2016 року у відповідності до вимог чинного законодавства позивачу здійснено індексацію страхових виплат, суд приходить висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат у період перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року після звернення з заявою від 06.06.2017 року про проведення індексації щомісячних страхових виплат, а також зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату індексації щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 у період перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року.

Стосовно вимог позивача визнання протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 18.02.2002 року по день її виплати та зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати і сплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 18.02.2002 року по день виплати індексації, суд зазначає наступне.

Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - Закон № 2050), зокрема, стаття 1 встановлює, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із статтею 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Компенсацію виплачують за рахунок:

власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;

коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (стаття 6 Закону).

Суд зазначає, що Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням

Виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс-11, від 11 липня 2017 року № 21-2003а16; Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року № 522/5664/17, 27 липня 2018 року № 815/459/18.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу проведена індексація щомісячних страхових виплат у відповідності до вимог чинного законодавства, отже суд вказує на відсутність протиправної бездіяльності щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частину доходу.

Проте, як встановлено судом, відповідачем безпідставно ненарахувано та невиплачено ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат у період перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року після звернення з заявою від 06.06.2017 року, отже суд вважає за необхідним зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в частині про визнання протиправну бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат у період перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року після звернення з заявою від 06.06.2017 року про проведення індексації щомісячних страхових виплат, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити індексацію щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 у період перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, отже судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в не нарахуванні та не сплаті на користь ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 18.02.2002 року по дату ухвалення рішення суду, за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена, та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 18.02.2002 року по день її виплати, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати і сплатити на користь ОСОБА_1 індексацію щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року по дату ухвалення рішення суду за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 18.02.2002 року по день виплати індексації - задовольнити частково.

Визнати протиправну бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат у період перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року після звернення з заявою від 06.06.2017 року про проведення індексації щомісячних страхових виплат.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області () нарахувати та виплатити індексацію щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у період перебування на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з 03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат з 12.03.2002 року по 06.03.2003 року, з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року, з03.05.2010 року по 06.10.2010 року, з 19.04.2011 року по 29.09.2011 року, з 30.09.2011 року по 07.11.2011 року, з 10.12.2014 року по 03.09.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частина проголошена у судовому засіданні 03 грудня 2019 року без участі сторін.

Повний текст рішення складено та підписано 06 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська