Справа № 240/9821/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9821/19

Головуючий у 1-й інстанції: Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

05 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року (місце ухвалення рішення - м. Житомир, повний текст складено 09.09.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив зобов`язати відповідача провести з 12.05.2018 донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМУ №393 від 17.07.1992 (із змінами станом на 01.04.2018), як звільненому після 01.03.2018, тобто за останні 2 місяці служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документу - довідки військової частини НОМЕР_1 за вих. № 1912 від 27.03.2019, з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплаченої йому за період з березня 2018 року по квітень 2018 року суми щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60%, яка нарахована та виплачена в складі грошового забезпечення за березень 2018 року, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та виплатити різницю в недоотриманій з 12.05.2018 пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що йому призначена пенсія відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На думку позивача, при призначенні у травні 2018 року пенсії безпідставно до складу його додаткових видів грошового забезпечення, виплачених за період з березня 2018 року по квітень 2018 року, не було включено суму щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка була виплачена у березні 2018 року. Вказував, що відмова відповідача у врахуванні вказаної виплати при призначенні пенсії є протиправною.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо врахування в склад грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка була нарахована та виплачена в березні 2018 року, позивач просить прийняти нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити, зобов`язати провести з 12.05.2018 донарахування призначеної пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документу - довідки військової частини НОМЕР_1 за вих. № 1912 від 27.03.2019, з урахуванням в складі грошового забезпечення для обчислення пенсії суми щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода за лютий 2018 року, яка нарахована та виплачена в березні 2018 року, має бути включена до складу грошового забезпечення за березень 2018 року, з якого здійснюється обчислення пенсії, а пенсія підлягає перерахунку.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), відповідно до ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Судом встановлено, що відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2018 №122 сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , начальника радіолокаційної станції взводу управління начальника протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 , було звільнено з військової служби у запас за підпунктом "б" частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та з 11.05.2018 виключено із списків особового складу частини.

З 12.05.218 позивачу призначено пенсію згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Вважаючи, що до складу додаткових видів грошового забезпечення, з яких позивачу було нараховано основний розмір пенсії, безпідставно не включено щомісячну додаткову грошову винагороду за лютий 2018 року, яка була нарахована та виплачена у березні 2018 року, і з якої було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач у березні 2019 року звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з вимогою надати додаткову довідку щодо виплати йому щомісячної додаткової грошової винагороди в березні 2018 року.

На звернення позивача, командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано копію наказу від 05.03.2018 №603 та копію платіжного доручення від 13.03.2018 №595 та повідомлено про те, що ОСОБА_1 була виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60% в березні 2018 року за лютий 2018 року у сумі 3132,81 грн.

На звернення позивача про направлення до Пенсійного фонду для правильного нарахування призначеної пенсії довідок командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2019 за №1912 та від 15.03.2019 №696, якими підтверджується проведення виплат йому за період з березня 2018 року по квітень 2018 року суми матеріальної допомоги та додаткової грошової винагороди за лютий, з яких справлялись страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 10.04.2019 №1832 повідомив позивачу, що так як він звільнився зі служби 11.05.2018, пенсія обчислюється на підставі документів військової частини про виплату грошового забезпечення з березня 2018 року по квітень 2018 року. До Пенсійного фонду направлено довідку встановленого зразка про розмір додаткових видів грошового забезпечення за останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Позивач 22.04.2019 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням виплачених за період з березня 2018 року по травень 2018 року сум матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, з яких справлялись страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно довідок командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2019 за №1912 та від 15.03.2019 №696.

Відповідач листом від 06.05.2019 №М-2038 повідомив позивача про те, що пенсія йому призначена на підставі документів, що були подані раніше, в яких відсутні суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення. Зазначено, що вказані додаткові види грошового забезпечення не мають щомісячного та постійного характеру, а тому не враховуються при обчисленні розміру пенсії. Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, Постанова Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 №889, якими передбачались нарахування та виплата вказаних додаткових видів грошового забезпечення, втратили чинність. Тому такі не можуть бути враховані в грошове забезпечення для призначення пенсії.

Вважаючи, що оскільки з сум щомісячної додаткової грошової винагороди за березень 2018 року сплачені страхові внески, вони підлягають включенню до складу його грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції покликався на те, що щомісячна додаткова грошова винагорода з 01.03.2018 не входить до складу грошового забезпечення позивача, відповідно сума вказаної винагороди за лютий 2018 року не включається до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія. Факт виплати у березні 2018 року вказаної винагороди, нарахованої за лютий 2018 року, не спростовує даного висновку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Водночас, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Враховуючи наведене, отримувана позивачем щомісячна додаткова винагорода, з якої утримувався єдиний соціальний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення позивача, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу з травня 2018 року пенсії підлягає перерахунку.

Дана правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 (провадження № 11-806апп18).

Колегія суддів зауважує, що виплата щомісячної додаткової винагороди проведена в березні 2018 року, в місяць, який входить в період обчислення пенсії, а тому є безпідставним посилання відповідача, що врахування суми щомісячної додаткової винагороди до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія є неможливим, оскільки вона нарахована за лютий 2018 року - місяць, який виходить за межі періоду.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач просить зобов`язати провести донарахування призначеної пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 за вих. № 1912 від 27.03.2019 року.

Відповідно Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, органи, що призначають пенсії, здійснюють перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України (п.3 Порядку № 45).

Тобто, перерахунок пенсії здійснюється на підставі довідки відповідної форми передбаченої вказаним Порядком.

Як встановлено судом, на звернення позивача командир Військової частини НОМЕР_1 27.03.2019 року повідомив ОСОБА_1 про те, що йому була виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60% в березні 2018 року за лютий 2018 року у сумі 3132,81 грн.

Вказану відповідь на звернення від 27.03.2019 року, колегія суддів не може розцінюватись як довідку, оскільки остання не відповідає вимогам передбаченим Порядком.

Отже, зобов`язання відповідача прийняти певне рішення на користь позивача може мати місце у випадку, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача провести з 12.05.2018 донарахування призначеної пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документу - "довідки" військової частини НОМЕР_1 за вих. № 1912 від 27.03.2019, з урахуванням в складі грошового забезпечення для обчислення пенсії суми щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року, не підлягає до задоволення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, а саме відмовив у задоволенні позову, однак висновки суду щодо підстав такого рішення є помилковими і необґрунтованими, зроблені внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права і невідповідності висновків суду обставинам справи.

Наведені обставини відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України є підставою, зокрема, для зміни рішення суду першої інстанції.

А відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів відмови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії змінити в частині викладених мотивів.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.