Справа № 160/5206/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Справа № 160/5206/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради про визнання протиправним рішення,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною відмову органу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради по заяві №004127/19 від 16.05.2019р., якою відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що рішення відповідача про відмову у знятті з реєстрації місця проживання є протиправним, оскільки всі необхідні документи надані, але підставою відмови стало зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років не разом з батьком, що суперечить п.26 Постанови №207 від 02.03.2016р. «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (далі Постанова №207).
06.06.2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 12.07.2019р. справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
07.08.2019р. ухвалою суду клопотання позивача про заміну належного відповідача задоволено та замінено первісного відповідача Новомосковську міську раду, на належного відповідача Виконавчий комітет Новомосковської міської ради.
Відповідач надав до суду відзив, у якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити посилаючись на те, що відповідно до п.26 Постанови №207 зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років здійснюється разом з одним із батьків, оскільки дитина знімається не разом з батьком, тому надана відмова у знятті з реєстрації.
15.08.2019р. позивачем подано відповідь на відзив, яка за своїм змістом підтверджує обґрунтування позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є батьком ОСОБА_2 та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Дружина позивача ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
07.02.2019 року позивач отримав дозвіл від ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання до Республіки Польща.
16.05.2019 року позивач та його дружина в інтересах дитини звернулись до відповідача із заявами про зняття з реєстрації місця проживання, проте отримано відмову, мотивовану тим, що згідно п.26 Постанови №207 зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років здійснюється разом з одним із батьків. Заявник оформив документи для виїзду на ПМП до Польщі, а дитину знімають з реєстрації до м.Дніпро, тобто не разом з батьком, що суперечить зазначеній постанові.
Позивач вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.
У відповідності до ст.7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів визначають «Правила реєстрації місця проживання», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207.
Пунктом 26 Постанови №207 визначено вичерпний перелік документів, на підставі яких орган реєстрації має право зняти з реєстрації місця проживання фізичну особу, а саме: заяви особи або її представника, поданої за формою згідно з додатком 11 «Правил»; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому Порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформації територіального органу або підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту); інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).
Відповідно до п.26 Постанови №207, разом із заявою особа подає документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження.
У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Відповідно до п.27 Постанови №207, працівник органу реєстрації:
- перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві;
- приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи;
- вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання у документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;
- оформляє і видає довідку про зняття з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 16, дітям, які не досягли 16 років, та громадянам, які мають паспорт громадянина України у формі картки, а також вилучає раніше видану довідку про реєстрацію місця проживання для подальшого знищення;
- повертає особі або її представнику документ, до якого внесені відомості про зняття з реєстрації місця проживання, довідку про зняття з реєстрації місця проживання, а також документи, які подавалися.
Судом встановлено, що позивач та його дружина в інтересах дитини, 16.05.2019 подали до Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради заяви про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та їх сина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , квитанції про сплату адміністративного збору, паспорт громадянина України на ім`я позивача, повідомлення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 07.02.2019 №252083, довідка, видана Новомосковським ОМТЦК та СП від 15.05.2019 про зняття ОСОБА_1 з військового обліку, свідоцтво про народження ОСОБА_2 .
З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та вказаних норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно, відмовив позивачу у знятті з реєстрації місця проживання, оскільки всі необхідні документи згідно Постанови №207 надано.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 77-78, 139, 241-246, 260-263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради про визнання протиправним рішення задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову органу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради по заяві №004127/19 від 16.05.2019р., якою відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова