Справа № 1.380.2019.003645
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003645
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Гордійчук Г.В.,

за участю:

представника відповідача Бабич М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товару, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС (місцезнаходження: 88000, вул.Собранецька, 20, м.Ужгород, Закарпатська область, ) (далі - відповідач, Закарпатська митниця ДФС), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 09.04.2019 №UA305000/2019/000075/2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 09.04.2019 ТзОВ «ЗАКАРПАТІНТРЕЙД», в особі Василишин В.В., в інтересах позивача подано до митного контролю митну декларацію № UA 305200/2019/021668 для здійснення митного оформлення імпортованого позивачем легкового автомобіля марки SKODA OCTAVIA, 2015 року виготовлення. Митну вартість заявлено згідно з п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом (за ціною договору), а саме - 29800 PLN (злотих). При цьому зазначає, що під час здійснення митного оформлення позивач подала усі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Однак, відповідачем за результатами перевірки митної декларації та доданих документів винесено картку відмови у митному оформленні та рішення про коригування митної вартості, визначивши митну вартість заявленого товару за резервним методом (ціна - 41257,09 злотих (9550 Євро). Як на підставу прийнятого рішення відповідач зазначив те, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом. Заявлена митна вартість автомобіля не підтверджена документально і не відповідає інформації щодо вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСАУР ДФС та складає 41257,09 злотих (9550 Євро). Відповідачем не обґрунтовано підстав застосування резервного методу визначення митної вартості, а також не враховано долучених декларантом документів. З метою подальшого розмитнення автомобіля позивачем сплачено всі митні платежі, виходячи із вартості 41257,09 злотих, що була визначена відповідачем. Проте, вважаючи, що оскаржуване рішення порушує її права та інтереси, позивач звернулася до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 23.07.2019 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою суду від 14.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 02.09.2019 суд вирішив розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товару здійснювати за правилами загального позовного провадження та замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідач 30.08.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що 09.04.2019 декларантом ТзОВ «ЗАКАРПАТІНТРЕЙД» в особі Василишин В.В. подано до митного оформлення митну декларацію №UA305200/2019/021668 на товар легковий автомобіль SKODA OCTAVIA 2015 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 . Зазначає, що під час прийняття митної декларації до митного оформлення, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в програмному забезпеченні АСМО «Інспектор» для транспортного засобу з VIN - кодом TMBAJ9NE0 НОМЕР_2 згенеровано числовий індикатор вартості на рівні 9550 євро. Відповідач зазначає, що перевірка проводилась відповідно до Митного кодексу України та з урахуванням вимог наказу ДФС від 11.09.2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

Окрім цього, відповідач вказує на те, що надані декларантом до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (відсутній платіжний документ про сплату рахунку), а також всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (в довідці про вартість транспортних витрат не вказано географічний пункт, звідки саме здійснювалось транспортування до митного кордону України), у зв`язку з чим неможливо перевірити дійсний розмір транспортних витрат.

Відповідач вважає безпідставними доводи позивача, що ним подано всі необхідні документи відповідно до ст.53 МК України для підтвердження митної вартості товару, у тому числі документ під назвою «підтвердження платежу», який, як стверджує позивач, не взятий відповідачем до уваги, оскільки такий митниці не подавався ані під час митного оформлення, ані під час 10-денного терміну подання документів.

На підставі наведеного, відповідачем виставлена декларанту вимога про надання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару. Однак, жодних документів, які б підтверджували здійснення оплати за вказаний транспортний засіб, декларантом не надано.

У зв`язку з цим, вартість транспортного засобу була визначена Закарпатською митницею ДФС самостійно та прийнято оспорюване рішення від 09.04.2019 про коригування №UA305000/2019/00075/2, за яким митна вартість товару становить 41257,09 PLN злотих, та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305200/2019/00075. За таких обставин вважає, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови відповідач діяв у межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому підстав для скасування його рішення немає.

Ухвалою від 04.09.2019 суд задовольнив клопотання представника Закарпатської митниці ДФС про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 23.09.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Подала клопотання про розгляд справи без її участі та участі її представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила суд у задоволені позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

02.04.2019 позивач придбала у нерезидента України ROM-AUTO SPOLKA Z OGRANICZONA легковий автомобіль, такий, що був у використанні, 1 шт, марка: SKODA, модель: OCTAVIA, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія: 5, двигун: дизельний, номер двигуна: нема даних, потужність: 110 кВт, робочий об`єм циліндрів двигуна:1968 см3, категорія: М1, календарний рік виготовлення: 2015 рік, модельний рік виготовлення: 2016, колісна формула: 4х2, призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування, виробник: «SKODA AUTO A.S.», Чехія (CZ), торговельна марка: «SKODA», країна виробництва: Чехія (CZ), країна походження: невідома.

Згідно з рахунком фактурою VAT №FA/3/04/2019 від 02.04.2019, виданим фірмою ROM-AUTO SPOLKA Z OGRANICZONA (ul.Powstancow Wielkopolskich 47, Debno), автомобіль придбано в Республіці Польща за ціною 29800,00 злотих. (а.с.11)

09.04.2019 декларантом ТзОВ «ЗАКАРПАТІНТРЕЙД» в особі Василишин В .В . в інтересах ОСОБА_1 подано до митного контролю митну декларацію №UA305200/2019/021668 для здійснення митного оформлення імпортованого товару.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість, згідно з п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом (за ціною договору), а саме 29800 злотих. На підтвердження ціни товару декларантом надано рахунок-фактуру (інвойс) № FA/3/04/2019 від 02.04.2019, акт про проведення огляду транспортного засобу № UA209070/2019/03181 від 05.04.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії №14381983 від 23.02.2016, калькуляцію транспортних витрат б/н від 08.04.2019, договір про надання послуг митного брокера б/н від 03.04.2019, інші некласифіковані документи лист ДФС №31001/7/99-9919-03 від 20.09.2016, копію митної декларації країни відправлення №19PL391010E0411216 від 03.04.2019.

Закарпатською митницею ДФС з метою перевірки правильності визначення митної вартості товару, за результатами спрацювання системи управління ризиками (коди ризику 105-2, 106-2) та відповідно до ч.3 ст.53 та ст.54 МК України направлено декларанту письмову вимогу про необхідність надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема:

- висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- інші додаткові документи, за наявності та за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару.

Окрім цього, повідомлено, що згідно з п.6 ст.55 МК України декларант має право на проведення консультацій з митним органом з метою вибору обґрунтованого методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Представник позивача 09.04.2019 повідомив митницю про те, що додаткових документів щодо підтвердження митної вартості надати немає можливості.

09.04.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000075/2, відповідно до п.33 якого скориговано вартість автомобіля до 41257,09 польських злотих.

На підставі вказаного рішення про коригування митної вартості товарів видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305200/2019/00075, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «Неможливість завершення митного оформлення, у зв`язку з необхідністю внесення змін в гр.12, 43, 44, 45, 46, 47, В, по причині прийняття Закарпатською митницею ДФС рішення про визначення митної вартості №UA305000/2019/000075/2 від 09.04.2019».

Окрім цього, роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «Подання ЕМД відповідно до рішення про визначення митної вартості №UA305000/2019/000075/2 від 09.04.2019. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до ст.25 МКУ або до суду».

Суд встановив, що на виконання вимог рішення про коригування, декларантом ТзОВ «ЗАКАРПАТІНТРЕЙД» в особі Василишин В.В. в інтересах ОСОБА_1 подано нову декларацію № UA305200/2019/021870 та сплачено податки, відповідно до відкоригованої митної вартості автомобіля.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає його протиправним та таким, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернулася до суду з даним позовом про його скасування.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ МК України та главою 8 МК України. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з ч.1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Згідно з ч.4 ст.53 МК України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч.2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.1- 3 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 4, 5 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

З системного аналізу наведених правових норм слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 804/7761/15 ( № К/9901/4756/18 ).

Відповідно до пункту 8 Розділу 2 наказу ДФС України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», які розроблено відповідно до положень Розділів III та XI МК України та наказу Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 за № 1021/27466), у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларування митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться у документах, що підтверджують заявлену митну вартість та відповідно до частин 3-4 статті 53 МК України здійснює запит додаткових документів.

Відповідно до п.2 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України (далі - Тимчасовий порядок, чинний на момент спірних правовідносин), затвердженого постановою КМУ від 12.12.2018 № 1077, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України здійснюється у порядку, передбаченому законодавством, з особливостями, визначеними цим Тимчасовим порядком.

Відповідно до п.9 Тимчасового порядку Рішення про проведення перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортних засобів приймається органом доходів і зборів на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Для перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу орган доходів і зборів використовує індикатор ризику, значення якого для кожного транспортного засобу встановлюється окремо на рівні нижньої межі діапазону вартості транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваному транспортному засобу в країні експорту, з вирахуванням із такої вартості сум податків, що підлягають поверненню у країні експорту у зв`язку з вивезенням (експортом) таких транспортних засобів.

Під час встановлення значення індикатора ризику використовується інформація спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу.

Якщо заявлена фактурна вартість оцінюваного транспортного засобу є меншою від встановленого індикатора ризику для такого транспортного засобу, проводиться перевірка достовірності заявленої фактурної вартості такого транспортного засобу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у митній декларації позивачем самостійно заявлено митну вартість товару, визначену за першим методом визначення вартості товару - за ціною договору, в розмірі 29800 PLN злотих.

На підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу декларантом представлені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № FA/3/04/2019 від 02.04.2019, акт про проведення огляду транспортного засобу № UA209070/2019/03181 від 05.04.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії №14381983 від 23.02.2016, калькуляцію транспортних витрат б/н від 08.04.2019, договір про надання послуг митного брокера б/н від 03.04.2019, інші некласифіковані документи лист ДФС №31001/7/99-9919-03 від 20.09.2016, копію митної декларації країни відправлення №19PL391010E0411216 від 03.04.2019.

Судом встановлено, що митний орган з аналізу поданих документів встановив, що заявлена митна вартість товару не підтверджена документально, до митного оформлення позивач не надав відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, а лише додано рахунок-фактуру (інвойс) № FA/3/04/2019 від 02.04.2019.

Окрім цього, суд встановив, що на пропозицію відповідача надати додаткові документи, які б усували наявні сумніви, позивач таких не надав.

Позивач в позовній заяві покликається на те, що в розпорядженні відповідача було надано документ під назвою «підтвердження платежу», виданий продавцем автомобіля ROM-AUTO Sp. Z o.o., який не був взятий митницею до уваги.

Суд, з аналізу матеріалів справи, встановив, що документ під назвою «підтвердження платежу» контролюючому органу не подавався ані під час митного оформлення, ані під час 10-денного терміну подання додаткових документів відповідно до положень ч.3 ст.53 МК України. Представник відповідача, підтвердив наведене.

Окрім цього, суд зазначає, що факт неподання до митного оформлення жодного платіжного документу про сплату рахунку підтверджується його відсутністю в переліку поданих до митного оформлення документів (графа 44 митної декларації) та в переліку реквізитів документів, що підтверджують митну вартість (графа 4 ДМВ - декларації митної вартості, поданої разом з МД №UA305200/2019/021668).

З аналізу наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд погоджується з позицією митного органу, що подані для підтвердження митної вартості документи не місять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, оскільки декларантом подано лише документ, в яких зазначена вартість товару в розмірі 29800 PLN злотих.

Додатково суд звертає увагу на те, що позивачем, не додано документів, які б підтверджували відомості щодо понесених витрат на доставку транспортного засобу в розмірі 300 PLN злотих, згідно з калькуляцією транспортних витрат, які додані до матеріалів справи.

Таким, чином, дослідивши надані позивачем документи, суд вважає про наявність у відповідача обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, а відтак Закарпатською митницею ДФС правомірно винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 09.04.2019 №UA305000/2019/000075/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305200/2019/00075.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товару - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 05.12.2019.

Суддя Р.І. Кузан