Справа № 520/5709/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 р.Справа № 520/5709/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., місце складання м. Харків, повний текст складено 12.09.19 року по справі № 520/5709/19

за позовом ОСОБА_1

до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих(розпорядників майна, керуючих санацією,ліквідіторів) , Міністерства юстиції України третя особа Головне територіальне управління юстиції у Харківській області

про визнання незаконними та скасування рішення і наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), Міністерства юстиції України, третя особа Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, в якому просила суд

- визнати незаконним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 19.03.2019, оформлене протоколом №80/03/19, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №995/5 від 28.03.2019 про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1413 видане 19.07.2013);

- зобов`язати Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформацію про відновлення дії свідоцтва ОСОБА_1 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1413 від 19.07.2013.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 520/5709/19 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), Міністерства юстиції України, третя особа Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про визнання незаконними та скасування рішення і наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, листом від 05.11.2018 №969/13103-32-18/9.3.1 Міністерство юстиції України (а.с.73) рекомендувало Головному територіальному управлінню юстиції у Харківській області для дослідження питання відповідності офісів арбітражних керуючих, зазначених у листі Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.10.2018 №05-05/05-01/3603 (а.с.70-71), вимогам, встановленим законодавством, надати їх кандидатури при формуванні пропозицій до плану перевірок.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2018 №4823/7 "Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на 1 квартал 2019 року" арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво № 1413 від 19.07.2013) включено до зазначеного плану(а.с.74-77).

Дорученням Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 09.01.2019 № 2 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2018 № 4823/7 "Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на І квартал 2019 року" у строк з 28.01.2019 до 30.01.2019 призначено проведення планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Предметом перевірки визначено: відповідність арбітражного керуючого вимогам, визначеним у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дотримання арбітражним керуючим вимог Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період з 19.07.2013 до 27.01.2019.

Місцем проведення перевірки визначено: АДРЕСА_1 .

На виконання п. 2.15., 2.15.2. Порядку контролю Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області арбітражному керуючому ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено повідомлення від 09.01.2019 №2 про проведення планової виїзної перевірки на адресу, зазначену в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.81).

Також повідомлення направлено на електронну адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.82).

Повідомлення про вручення поштового відправлення до Головного територіального управління юстиції у Харківській області не повернулось, відповідно до пошуку поштового відправлення через офіційний веб-сайт ДП «Укрпошта» 28.01.2019 повідомлення не вручене під час доставки (а.с.83-84).

Під час виїзду комісії з перевірки 28.01.2019 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що офіс арбітражного керуючого ОСОБА_1 за цією адресою відсутній. Зі слів сусідів ОСОБА_1 за вказаною адресою відсутня, діяльність арбітражного керуючого не здійснює, про що складено акт (а.с.90).

У зв`язку з тим, що арбітражний керуючий ОСОБА_1, яка завчасно та належним чином повідомлена про проведення перевірки, була відсутня за адресою здійснення діяльності та не забезпечила належні умови для проведення такої перевірки і роботи членів комісії, комісією у перший день перевірки 28.01.2019 складено акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки №3(а.с.91-92).

Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області на виконання приписів п. 4.7.3 Порядку контролю направлено рекомендованим листом на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1 акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 28.01.2019 № 3.

Також акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки №3 направлено на електронну адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повідомлення про проведення планової виїзної перевірки від 09.01.2019 №2 повернулось до органу контролю за закінченням встановленого строку зберігання, так само і акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 28.01.2019 №3 повернуто за закінченням встановленого строку зберігання.

Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області листом від 30.01.2019 № 275/05-01 у зв`язку із відмовою арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні планової виїзної перевірки до Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України направлено пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Департаментом з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України складено висновок щодо відповідності акта про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні перевірки вимогам законодавства з питань банкрутства та 08.02.2019 направлено до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання № 1219 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Листом від 08.02.2019 №146/1208-32-19/9.3.1 Міністерством юстиції України направлено копію зазначеного подання арбітражному керуючому ОСОБА_1 та в подальшому листом від 04.03.2019 № 486/9.3.1/-19 направлено запрошення на засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, яке відбудеться 19.03.2019 о 10-й годині.

19.03.2019 відбулось засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, на якому розглядалось подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Відповідно до витягу з протоколу від 19.03.2019 № 80/03/19 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання від 08.02.2019 №1219. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 109 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" враховано, що рішенням Комісії від 15.05.2014 за результатом розгляду подання від 14.04.2014 №121 до арбітражного керуючого ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у зв`язку з відмовою арбітражного керуючого у проведенні перевірки.

Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) до Міністерства юстиції України направлено подання №914 від 19.03.2019 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Листом від 26.03.2019 №729/9.3.1/-19 арбітражного керуючого ОСОБА_1 повідомлено про прийняте комісією рішення.

Наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2019 № 995/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 19.07.2013 №1413, видане арбітражному керуючому ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю останньої за адресою контори (офісу) є надмірним, з огляду на те, що вид стягнення є занадто суворим, враховуючи також застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у 2014, порівнюючи з допущеним порушенням.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №2344-XII арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Пунктом 1.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5 (далі - Порядок№1284/5) передбачено, що органами контролю є Міністерство юстиції України та його територіальні органи з питань банкрутства.

Відповідно до п. 2.1-2.4 Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Строк проведення перевірки не може перевищувати для:

планової - восьми робочих днів;

позапланової - трьох робочих днів.

Відповідно до п. 2.10 Порядку №1284/5 місцем проведення перевірки є:

місцезнаходження органу контролю (невиїзна перевірка);

контора (офіс) арбітражного керуючого або місцезнаходження суб`єкта чи його майна, щодо якого арбітражний керуючий здійснює свої повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора (виїзна перевірка).

Згідно п. 2.15.2 Порядку №1284/5 арбітражний керуючий вважається повідомленим про проведення перевірки належним чином за умови, якщо повідомлення про проведення перевірки надіслано (вручено) йому органом контролю у строки та спосіб, визначені цим Порядком. Докази надсилання повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до пункту 4.7.1 Порядку №1284/5 відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки вважаються, зокрема, відсутність арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у час та у місці, визначені органом контролю в повідомленні про проведення перевірки, у разі належного повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки.

При відмові арбітражного керуючого в проведенні перевірки складається акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки (додаток 6) у двох примірниках та перевірка закінчується в момент встановлення факту відмови (пункт 4.7 Порядку №1284/5).

Відповідно до пункту 4.7.4 Порядку №1284/5 акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень. Орган контролю протягом трьох робочих днів з дати підписання акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін`юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. До цієї пропозиції орган контролю додає акт про відмову з усіма документами, що є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 7.1 Порядку №1284/5 підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є, зокрема, відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки.

Частинами 2 та 3 статті 107 Закону №2344-XII передбачено, що арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Згідно статті 105 Закону №2344-XII дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

У відповідності до частини першої статті 107 Закону №2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

За приписами частин четвертої-шостої статті 108 Закону №2343-XII дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень. Рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п`яти членів комісії. Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

У відповідності до частин другої та третьої статті 107 Закону № 2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Згідно зі ст. 109 Закону №2344-XII дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Як встановлено з матеріалів справи, на електронну адресу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) 09.01.2019 р. надіслано повідомлення про проведення планової виїзної перевірки від 09.01.2019 р.(а.с.81).

Також повідомлення надіслано засобами поштового зв`язку(а.с.83-84).

Проте, колегія суддів зазначає, що надіслане потштове повідомлення згідно інформації на сайті сайті «УКРПОШТА» не вручене під час доставки: інші причини (а.с.84)

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивача не було належним чином повідомлено про проведення перевірки.

Крім того, в матеріалах справи міститься акт, складений членами комісії з планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , яким встановлено "відстуність офісу за вказаною адресою". Також в акті зазначено, що "зі слів сусідів ОСОБА_1 за цією адресою відсутня, діяльність арбітражного керуючого не здійснює". (а.с. 90)

При цьому колегія суддів вказує, що актом не встановлено осіб та не додано пояснень відібраних від таких осіб.

Як вказувала позивач, в 2012 р. у зв`язку з отриманням свідоцтва, адресою здійснення діяльності визначено: АДРЕСА_1 . Однак з липня 2019 р. позивач проживає за іншою адресою з підстав розлучення. Також зазначила, що вона зареєстрована в якості ФОП та є директором ТОВ «ДОБРИЙ ГОСПОДАР». В ході такої діяльності спілкувалась з відповідачами, про що свідчить надані до суду копії листів, відтак відповідачі мали інформацію щодо адреси позивача як адвоката ( АДРЕСА_4) та як директора ТОВ (64144, Харківська обл., Первомайський р-н., Картамиш, вул. Щаслива, буд. 39, кімн. А-1) повинні були надіслати повідомлення на адресу, за якою ОСОБА_1 працює.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 Закону №2344-XII арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний:

подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством;

створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2013 розірвано шлюб позивача.

Відтак, з 2013 р. позивач не перебувала у шлюбі, змінила адресу, та в межах діяльності арбітражним керуючим мала повідомити відповідачів про зміну адреси.

Проте, в інформації, яка зазначена стосовно позивача в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих, зазначено мобільний телефон позивача

Отже, відповідач мав скористатись вказаною інформацією та передати телефонограму ОСОБА_1 .

Доказів передачі телефонограми або складання акту про неможливість її передачі та/або акту про відмову у прийнятті телефонограми матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не здійснені всі можливі дії для повідомлення позивача про проведення планової виїзної перевірки.

Крім того, згідно п. 7.1 Порядку під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

Тобто, вирішуючи питання щодо застосування дисциплінарного стягнення, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих зобов`язана дотримуватись принципу пропорційності між допущеними порушеннями та видом дисциплінарного стягнення (попередження чи позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого), зокрема повинен дотримуватись необхідний баланс між наслідками до яких призвели порушення та суворістю застосованого стягнення.

Натомість, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю останньої за адресою контори (офісу) є надмірним, з огляду на те, що вид стягнення є занадто суворим, враховуючи також застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у 2014, порівнюючи з допущеним порушенням.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі при прийнятті оскаржуваних рішень діяли без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права - неправильним.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі № 520/5709/19 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року по справі № 520/5709/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 09.12.2019 року