Справа № 826/16166/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2019 року №826/16166/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., при секретарі судового засідання Ігнатову І.Ю., за участі позивача, представника відповідача Грамми Ю.В., представника третьої особи Шевчук І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Київобленерго", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (також далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, визначене листом від 07.08.2018 р. №26/04/24041;

2) зобов`язати відповідача:

- надіслати Приватному акціонерному товариству "Київобленерго" (далі - ПАТ "Київобленерго") як емітенту цінних паперів обов`язкові для виконання розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства про цінні папери та акціонерні товариства, зазначених в скарзі від 22.06.2018 р., в тому числі але не обмежуючись, шляхом надання необхідних документів акціонеру ПАТ "Київобленерго", відповідно до чинного законодавства та запитів акціонера від 26.03.2018 р., від 06.04.2018 р., від 11.04.2018 р., від 25.05.2018 р.;

- звернутися до суду з позовами до посадових осіб ПАТ "Київобленерго" та до покупця щодо повернення цінних паперів акцій ПАТ "Київобленерго" в кількості 65234923 акцій ПАТ "Київобленерго" на баланс ПАТ "Київобленерго" у зв`язку з порушенням законодавства України про цінні папери разом із заявою про забезпечення позову шляхом накладення обмежень на обіг (обмеження здійснення операцій у системі депозитарного обліку з цінними паперами) 65234923 акцій ПАТ "Київобленерго" для захисту інтересів акціонерів ПАТ "Київобленерго".

3) стягнути з відповідача, з державного бюджету України 7249687,46 грн. майнової шкоди, нанесеної посадовими особами відповідача акціонеру ПАТ "Київобленерго" ОСОБА_1 на його банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528.

Ухвалою суду від 07.11.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі №826/16166/18 (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, у судовому засіданні 07.02.2019 р. позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої позовні вимоги щодо нанесеної майнової шкоди викладено в наступній редакції, а саме, позивач просив утримати з відповідача з державного бюджету України 549315,71 грн. майнової шкоди, нанесеної посадовими особами відповідача акціонеру ПАТ "Київобленерго" ОСОБА_1 на його банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528.

Крім того, ухвалою суду від 07.02.2019 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ПАТ "Київобленерго" (також далі - третя особа).

Ухвалою суду від 12.04.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що скарга позивача від 22.06.2018 р. розглянута відповідачем з порушенням вимог законодавства, чим порушено законні права та інтереси ОСОБА_1 , а також завдано йому майнової шкоди.

Відповідач позовні вимоги не визнав та разом із третьої особою просили у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки в межах спірних правовідносин відповідач та третя особа діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку зі скаргою від 22.06.2018 р. щодо порушень ПАТ "Київобленерго" прав акціонерів вх. №Н-575 від 23.06.2018 р. (далі - Скарга від 22.06.2018 р.), в якій просив:

- провести перевірку виконання чинного законодавства емітентом цінних паперів - ПАТ "Київобленерго";

- надіслати ПАТ "Київобленерго" як емітенту цінних паперів обов`язкові для виконання розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства про цінні папери та акціонерні товариства, в тому числі шляхом надання необхідних документів акціонеру ПАТ "Київобленерго", відповідно до чинного законодавства та запитів позивача як акціонера від 26.03.2018 р., від 06.04.2018 р., від 11.04.2018 р., від 25.05.2018 р.;

- захистити права позивача акціонера, інвестора у цінні папери товариства, шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів;

- надати роз`яснення та у разі потенційного настання негативних наслідків суспільно-важливого та соціально значущого питання через фінансову неспроможність (безпеку постачання електроенергії) ініціювати залучення інших органів державної влади з метою відміни правочинів ПАТ "Київобленерго";

- вжити заходів щодо тимчасового відкладення або заборони продажу (інші операції) акціями ПАТ "Київобленерго", що придбанні самим товариством в 2017-2018 роках та в подальшому реалізовані товариством з порушенням чинного законодавства;

- накласти санкції на ПАТ "Київобленерго" за систематичне ненадання інвестору в цінні папери акціонеру на його письмові запити інформації про діяльність товариства-емітента та інші порушення прав міноритарних акціонерів, в межах, передбачених законодавством.

За результатами розгляду скарги від 22.06.2018 р. Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом від 07.08.2018 р. №26/04/24041 повідомила позивача, зокрема, що:

- щодо звернення позивача до ПАТ "Київобленерго" від 26.03.2018 р. товариство надало відповідь ОСОБА_1 листом від 28.03.2018 вих. №11/200/2325 та повідомило, що "наразі аудиторська перевірка фінансової звітності Товариства ще триває, а відтак у Товариства на день вашого звернення відсутній аудиторський висновок. У зв`язку з цим, пропонуємо Вам звернутися для отримання аудиторського висновку за 2017 рік дещо згодом, у встановленому законом порядку, як то передбачено ч. 1 та 2 ст. 78 Закону України "Про акціонерні товариства"".

Відповідно до листа ПАТ "Київобленерго" від 19.04.2018 р. вих. №11/200/2944 аудиторський висновок було надано позивачу особисто 11.04.2018 р.;

- відповідно до інформації, розміщеної в загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку https://stockmarket.gov.ua, ПАТ "Київобленерго" 11.04.2018 р. розмістило відомості про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів.

Відповідно до інформації, розміщеної на власному веб-сайті http://koe.vsei.ua ПАТ "Київобленерго" розмістило відомості про прийняття рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів від 11.04.2018 р.;

- листом від 16.04.2018 р. вих. №11/200/2866/1 позивачу направлено письмове повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонерам ПАТ "Київобленерго";

- простим листом від 19.04.2018 р. №11/200/2944 позивачу була надана відповідь, щодо викупу власних акцій ПАТ "Київобленерго".

- затвердження ринкової ціни акцій, не є значним правочином, щодо якого є заінтересованість, в розумінні ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства".

- станом на момент розгляду скарги позивача, справа про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ПАТ "Київобленерго" не порушувалась, розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів не призначався.

- відповідно до вимог Закону України "Про державне регулювання цінних паперів в Україні", зазначалось, що до повноважень Комісії не належить тимчасове відкладення або заборони продажу з акціями товариства, що придбані самим товариством.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначені Законом України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" від 30.10.1996 р. №448/96-ВР (далі - Закон №448/96-ВР).

Відповідно до ст. 5 Закону №448/96-ВР, державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону №448/96-ВР, основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є: 1) формування та забезпечення реалізації єдиної державної політики щодо розвитку та функціонування ринку цінних паперів та їх похідних в Україні, сприяння адаптації національного ринку цінних паперів до міжнародних стандартів; 2) координація діяльності державних органів з питань функціонування в Україні ринку цінних паперів та їх похідних; 3) здійснення державного регулювання та контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних на території України, а також у сфері спільного інвестування; 4) захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень; 5) сприяння розвитку ринку цінних паперів; 6) узагальнення практики застосування законодавства України з питань випуску та обігу цінних паперів в Україні, розроблення пропозицій щодо його вдосконалення.

Суд погоджується з твердженнями відповідача, що лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.08.2018 р. №26/04/24041 не є рішенням і не може вказувати на протиправність його дій, адже він носить суто інформаційний характер, та за своєю формою та змістом не є актом індивідуальної дії, зважаючи на наступне.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 р. №781/11/13-10 "Щодо застосування окремих норм матеріального права під час розгляду адміністративних справ", індивідуальні акти стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

З аналізу даного інформаційного листа вбачається, що лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.08.2018 р. №26/04/24041 не відображає усі обов`язкові критерії акту індивідуальної дії, а лише носить інформаційний характер.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Оскаржуваний лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.08.2018 р. №26/04/24041 стосується виключно суб`єкта звернення, не є офіційним роз`ясненням законодавства, не є обов`язковим для виконання та не створює нових правових норм, про що позивачу зазначено у вказаному листі.

Крім того, суд звертає увагу, що Конституційний Суд України в рішенні від 23.06.1997 р. №2-зп (справа №3/35-313) зазначив, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 28.02.2017 р. у справі №21-3829а16.

З огляду на вищевикладене, лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.08.2018 р. №26/04/24041 не є актом індивідуальної дії, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача, визначене листом від 07.08.2018 р. №26/04/24041 не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 8 Закону №448/96-ВР, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право, зокрема, надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов`язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 p. ІІI Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 р. №1470 (далі - Правила), справа про правопорушення може бути порушена тільки в тому разі, якщо є достатні дані, які вказують на наявність правопорушення.

Згідно з п. 1 р. XIV Правил, розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери (далі - розпорядження про усунення порушень) виноситься уповноваженою особою за наслідками розгляду справи про правопорушення одночасно з прийнятим рішенням у разі, якщо на момент розгляду справи порушення не усунуто.

При цьому, як зазначив відповідач, що не спростовано позивачем, оскільки справа про правопорушення у відношенні ПАТ "Київобленерго" Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку не порушувалась, розпорядження про усунення порушень законодавства стосовно ПАТ "Київобленерго" не виносилось.

Суд не погоджується із твердженням позивача відносно того, що відповідач підтверджує наявність правопорушень вимог Закону України "Про акціонерні товариства", протилежного не доведено.

Крім того, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку в листі від 07.08.2018 р. №26/04/24041 повідомила, що ПАТ "Київобленерго" надавало відповіді на звернення позивача листами від 28.03.2018 р. №11/200/2325, від 19.04.2018 р. №11/200/2944, а тому підстави для порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів були відсутні.

Як вбачається зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Тобто, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Крім того, відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 р. №514-VI (далі - Закон №514-VI), у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття.

Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Акціонер може оскаржити рішення загальних зборів з передбачених частиною першою статті 68 цього Закону питань виключно після отримання письмової відмови в реалізації права вимагати здійснення обов`язкового викупу товариством належних йому голосуючих акцій або в разі неотримання відповіді на свою вимогу протягом 30 днів від дати її направлення на адресу товариства в порядку, передбаченому цим Законом.

Так, суд погоджується із твердженнями відповідача, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку не наділена повноваженням звертатися до суду з позовами в інтересах акціонерів чи представляти інтереси акціонерів у судах. Комісія, як орган державної влади, може представляти інтереси держави, а не інтереси певних осіб. А тому, позивач має право звернутися безпосередньо за судовим захистом з позовом до ПАТ "Київобленерго" та його посадових осіб.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача надіслати ПАТ "Київобленерго" як емітенту цінних паперів обов`язкові для виконання розпорядження та зобов`язання звернутися до суду з позовами не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 8 Закону №514-VI, ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою).

Наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті. Затверджена вартість майна не може відрізнятися більше ніж на 10 відсотків від вартості, визначеної оцінювачем. Якщо затверджена ринкова вартість майна відрізняється від вартості майна, визначеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), повинна мотивувати своє рішення.

Згідно з ч.ч. 1 - 3ст. 69' 2 Закону №514-VI, викуплені відповідно до статей 66 та 68 цього Закону або іншим чином набуті акціонерним товариством власні акції не враховуються у разі розподілу прибутку, під час голосування та для визначення кворуму загальних зборів.

Акціонерне товариство протягом року з дати закінчення встановленого строку викупу акцій, здійсненого відповідно до статей 66 та 68 цього Закону, або набуття іншим чином акцій повинно здійснити продаж або анулювання таких акцій.

Рішення щодо продажу або анулювання викуплених відповідно до статей 66 та 68 цього Закону або іншим чином набутих акціонерним товариством акцій приймається загальними зборами.

Ціна продажу викуплених відповідно до статей 66 та 68 цього Закону або іншим чином набутих акціонерним товариством власних акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону.

Ринкова вартість акцій визначається станом на останній робочий день, що передує дню проведення загальних зборів, на яких прийнято рішення про продаж викуплених відповідно до статей 66 та 68 цього Закону або іншим чином набутих акціонерним товариством власних акцій.

При цьому, затвердження ринкової ціни акцій не є значним правочином, щодо якого є заінтересованість, в розумінні ст. 71 Закону №514-VI.

Оскільки, відповідач не приймала участь в обов`язковому викупі акцій ПАТ "Київобленерго" тому й не могла завдати майнової шкоди позивачу.

Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи на те, що позивачем не доведено, що відповідачем в межах спірних правовідносин прийнято (вчинено, допущена) протиправні рішення (дії, бездіяльність), які порушили права (інтереси) ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині утримання з відповідача 549315,71 грн. майнової шкоди, нанесеної посадовими особами відповідача акціонеру ПАТ "Київобленерго" ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Київобленерго", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 30; ), третя особа - Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" (місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б; ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко

Рішення у повному обсязі складено 19 листопада 2019 року.