Справа № 522/17258/19
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/885/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.10.2019 року звернувся позивач ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою, яку ухвалою суду від 15.10.2019 року залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

24.10.2019 року позивач звернувся до суду із уточненою позовною заявою та просив суд визнати незаконною та скасувати постанову Адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у справі про адміністративне правопорушення №589 від 27.09.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 грн., а справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вимог Правил благоустрою території міста Одеси не порушував, будівельні матеріали на території загального користування не розміщував, в день складання протоколу та винесення постанови взагалі був відсутній в місті, а притягнення до адміністративної відповідальності відбулось за відсутності події та складу правопорушення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.08.2019 року майстром дільниці №5 КП ЖКС «Фонтанський» було складено протокол №ЖКС-Ф-000153 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 06.08.2019 року о 11:00 год. за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 33 виявлено факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.1.6 «Правил благоустрою території м. Одеси», а саме зафіксовано факт складування ОСОБА_1 будівельних матеріалів на території загального користування.

Від підписання протоколу Куций ОСОБА_2 відмовився, що засвідчено актом відмови від підписання протоколу від 07.08.2019 року.

Постановою адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у справі про адміністративне правопорушення №589 від 27.09.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій відповідача при винесенні постанови та наявності в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що до протоколу додано матеріали фотофіксації, які ніби-то підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Разом з тим, дослідивши копію фото, судом встановлено, що на знімку зображено гору незрозуміло чого, вкритого плівкою. Жодних доказів, які б підтверджували розміщення даного об`єкту позивачем, до суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, а повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Разом з тим, відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо наявності ознак протиправних дій відповідача при притягненні його до адміністративної відповідальності, до суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази щодо події правопорушення та вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимоги ст.280 КУпАП, згідно якої посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також не виконав вимоги ч.2 ст.19 Конституції України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, за відсутності події та складу правопорушення, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі.

Куруючись ст.ст. 2, 4, 7, 9, 77, 205, 241-246, 268-271, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову Адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у справі про адміністративне правопорушення №589 від 27.09.2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06.12.2019 року.

Суддя Д.Ю. Донцов