Справа № 440/1438/19
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2019 року
Київ
справа №440/1438/19
адміністративне провадження №К/9901/29279/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Радишевської О.Р.,
суддів Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в справі №440/1438/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення старшого сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, а також скасувати пункти 5, 6, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2019 №90 «Про результати службового розслідування та притягнення до відповідальності винних осіб» та наказ від 04.04.2019 №145 в частині позбавлення старшого сержанта ОСОБА_1 премії за березень 2019 року, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити утримані з грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 кошти і премію за березень 2019 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 позов задоволено. Визнано протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення старшого сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. Скасовано пункти 5, 6, 10, 11 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2019 №90 "Про результати службового розслідування та притягнення до відповідальності винних осіб" та наказ від 04.04.2019 №145 в частині позбавлення старшого сержанта ОСОБА_1 премії за березень 2019 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити утримані з грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 кошти і премію за березень 2019 року.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.
Поставною Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 в справі №440/1438/19 скасовано. Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказів задоволено частково. Скасовано пункти 5, 6, 10, 11 наказу військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2019 №90 «Про результати службового розслідування та притягнення до відповідальності винних осіб» та наказ від 04.04.2019 №145 в частині позбавлення старшого сержанта ОСОБА_1 премії за березень 2019 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити утримані з грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 кошти і премію за березень 2019 року.
24 жовтня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в справі №440/1438/19.
04 листопада 2019 року ухвалою судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. касаційну скаргу залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання касаційної скарги для всіх учасників справи з правильним найменуванням суду касаційної інстанції, із зазначення номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності); сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали Суду від 04.11.2019 скаржник усунув недоліки касаційної скарги.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження в справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Із судових рішень першої та апеляційної інстанцій та зі змісту касаційної скарги вбачається, що спірні правовідносини в цій справі склалися щодо проходження позивачем публічної служби.
Як установлено судами попередніх інстанцій, старший сержант ОСОБА_1 у період з 08.06.2015 по 05.11.2018 проходила службу за контрактом на посаді провідного бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 м. Полтава, у період з 05.11.2018 по 27.03.2019 на посаді командира відділення взводу охорони роти охорони батальйону охорони. У період з 27.03.2019 та по теперішній час позивач проходить військову службу на посаді командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони.
Законом України «Про запобігання корупції» визначено вичерпний перелік службових осіб, які займають відповідальне становище, відповідно до якого посада позивача не належить.
Аналіз доводів касаційної скарги, у сукупності з відображеними у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи, не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а Судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі, в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у поєднанні зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Суд також ураховує позицію висловлену Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) в ухвалі від 09.10.2018 щодо неприйнятності заяви у справі «Азюковська проти України» (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в справі №440/1438/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасування наказів.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська
Судді: О.В. Кашпур
С.А. Уханенко