Справа № 460/2351/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Рівне №460/2351/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГромадської ради доброчесності , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вища кваліфікаційна комісія суддів України
про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В:

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Головчак М.М. звернувся в суд із позовом до Громадської ради доброчесності (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування висновку від 03 червня 2019 року про невідповідність позивача як судді Рівненського міського суду Рівненської області критеріям доброчесності та професійної етики.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний висновок відповідача є протиправним, безпідставним, прийнятий без урахування достовірної інформації.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Вищу кваліфікаційну комісію суддів України.

У встановлений судом строк відзиву від відповідача, а також інших заяв, клопотань, пояснень не надійшло, при цьому копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також позовну заяву і додані до неї документи надіслано судом на поштову адресу відповідача - м. Київ, вул. Генерала Шаповала, 9 рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до вимог частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно вважати, що ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у адміністративній справі вручена відповідачу належним чином.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України, подала пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що Громадською радою доброчесності було затверджено висновок про невідповідність судді ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, який надійшов до Комісії електронною поштою та був включений до суддівського досьє позивача. За результатами кваліфікаційного оцінювання Комісія визначила, що суддя Рівненського міського суду Рівненської області відповідає займаній посаді, та ухвалила відповідне рішення від 04 червня 2019 року.

Разом з тим, зазначає, що розгляд питання про підтримку вказаного рішення колегії Комісії, ухваленого стосовно позивача у межах процедури кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, відповідно до абзацу третього підпункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії України не відбувся.

Від учасників справи інших заяв по суті справи не надходило.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Згідно із частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 13 листопада 2008 року №1037/2008 ОСОБА_1 , було призначено на посаду судді Рівненського міського суду Рівненської області строком на п`ять років.

Постановою Верховної Ради України від 05 вересня 2013 року №452 - 7 обрано безстроково суддею Рівненського міського суду Рівненської області.

04 червня 2019 року на засіданнях колегій Вищої кваліфікаційної комісії суддів України проводилися співбесіди та визначалися результати кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді.

За результатами кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді Комісією ухвалено рішення про відповідність займаній посаді судді Рівненського міського суду ОСОБА_1

Рішення набирає чинності відповідно до підпункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу 4 регламенту Вищої кваліфікаційної комісії України.

03 червня 2019 року Громадською радою доброчесності затверджено висновок про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики (далі - Висновок).

Підставами для прийняття висновку стало те, що суддя, що в електронній декларації за 2016 рік вказано, що з 31 січня 2014 року має право користування квартирою у м.Рівне, площею 66.1 кв.м, яка належить тещі ОСОБА_3 , але в електронній декларації за 2015 рік, права користування на цю квартиру не вказано. Не вказав суддя також про це право і в паперових деклараціях за 2014 та 2015 роки. В паперових деклараціях за 2009-2013 роки не задекларував право власності на частку в квартирі 25%, загальною площею 66 кв.м, яку набув 07.06.1996 році.

Також у паперових деклараціях за 2009 -2013 роки, суддя не задекларував право власності на частку в квартирі 33% загальною площею 49 кв.м, яку його дружина набула 23.12.1993 році.

У висновку вказано, що в електронній майновій декларації за 2015 рік вказав, що дружина отримала дохід від відчуження рухомого майна, а саме автомобіля Тойота Корола 30 000 (тридцять тисяч гривень), однак такий дохід від відчуження майна видається сумнівним, оскільки ринкові ціни на такі автомобілі становили 230 000 до 322 000 гривень.

Зазначено, також що суддя використав свій статус для задоволення своїх інтересів або інтересів інших осіб для отримання незаконних вигод чи безпідставної і несправедливої переваги, а саме те що звертався з позовом, щодо забезпечення житлом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Термін «суб`єкт владних повноважень» - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Адміністративне процесуальне законодавство визначило суб`єктом владних повноважень не лише орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, а й іншого суб`єкта, який в силу повноважень, наданих законодавством, виконує окремі владні управлінські функції або делеговані повноваження.

Особливістю правовідносин, що розглядаються адміністративними судами, є їх публічно - правовий характер, пов`язаний із сферою реалізації публічної влади.

Тобто, суттєвою ознакою публічно - правового спору є участь у справі суб`єкта владних повноважень, який виконує владні управлінські функції відносно інших суб`єктів і його рішення є обов`язковими для виконання.

Суд вважає, що для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень, визначених КАС України, з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до частини першої статті 87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Громадська рада доброчесності утворюється з метою сприяння Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання.

Частиною шостою статті 87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено повноваження Громадської ради доброчесності, до яких, окрім іншого, належить й надання, за наявності відповідних підстав, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України висновку про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до досьє кандидата на посаду судді або до суддівського досьє.

Абзацом 2 частини третьої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено якщо Громадська рада доброчесності у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, то Вища кваліфікаційна комісія суддів України може ухвалити рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане не менше ніж одинадцятьма її членами.

Пунктами 34, 36 Розділу ІІІ «Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання» Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженим рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03 листопада 2016 року № 143/зп-16, встановлено, що у мотивувальній частині рішення зазначаються отримані суддею (кандидатом на посаду судді) бали з оцінювання відповідних критеріїв, відомості про загальну кількість балів за результатами кваліфікаційного оцінювання, посилання на визначені Законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких Комісія дійшла таких висновків; за наявності висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності у мотивувальній частині також зазначаються мотиви його прийняття або відхилення; рішення Комісії про не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді є підставою для припинення подальшої участі судді (кандидата на посаді судді) у процедурах, передбачених Законом.

Враховуючи викладене, суд вважає висновки Громадської ради доброчесності щодо невідповідності судді критеріям професійної етики та доброчесності є актом суб`єкта владних повноважень, виданим на виконання владних управлінських функцій, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи (судді), та його дія вичерпується його виконанням (ухваленням відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 88 цього Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про непідтвердження або підтвердження здатності такого судді здійснювати правосуддя у відповідному суді), тобто є індивідуальним актом.

Діяльність Громадської ради доброчесності щодо надання висновку про невідповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності, окрім статті 87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», регламентується Регламентом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Комісії від 13 жовтня 2016 року №81/зп-16, та Регламентом Громадської ради доброчесності, схваленим рішенням Громадської ради доброчесності №1/2016 від 23 листопада 2016 року, в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 2, 3 частини шостої статті 87 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підпункту 4.10.1 пункту 4.10 розділу ІV Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, пункту 5 частини першої статті 6, пункту 3 та пункту 4 частини другої статті 12 Регламенту Громадської ради доброчесності, Громадська рада доброчесності надає Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформацію щодо судді та, за наявності відповідних підстав, висновок про невідповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності, який додається до суддівського досьє, при цьому рішення про надання інформації щодо судді приймає колегія Ради, а висновок затверджує Рада на зборах.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що дії по наданню відповідачем Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформації щодо судді та висновку про невідповідність судді критеріям професійної етики та доброчесності є різними за своєю значимістю діями, оскільки надана інформація, на відміну від висновку, не тягне за собою необхідності ухвалення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України рішення відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 88 цього Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Підпунктом 4.10.1 пункту 4.10 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженим Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16 (далі - Регламент ВККС України) передбачено, що інформація щодо судді (кандидата на посаду судді) (далі - інформація) або висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності (далі - висновок) надається до Комісії Громадською радою доброчесності не пізніше ніж за 10 днів до визначеної Комісією дати засідання з проведення співбесіди стосовно такого судді (кандидата на посаду судді) (далі - співбесіда). Інформація або висновок подаються до Комісії у паперовій або електронній формі безпосередньо чи за допомогою засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію подання документів. Приймання Комісією інформації або висновку завершується о 18 год. 00 хв. (о 24 год. 00 хв. у разі направлення електронною поштою) дня, який передує першому з 10 днів до визначеної Комісією дати проведення співбесіди. Інформація або висновок вважаються поданими, якщо отримані Комісією у строк, визначений абзацом третім цього пункту. У разі недотримання Громадською радою доброчесності строку, визначеного абзацом третім цього пункту, питання щодо розгляду матеріалів, вирішується Комісією у складі колегії під час проведення засідання, про що ухвалюється протокольне рішення. Висновок, що надійшов після початку засідання з проведення співбесіди, Комісією не розглядається.

Відповідно до підпункту 4.10.2 пункту 4.10 Регламенту ВКСС України суддя (кандидат на посаду судді) має бути ознайомлений Громадською радою доброчесності з інформацією, що може свідчити про невідповідність його критеріям професійної етики та доброчесності (далі - інформація негативного характеру) або висновком, та має право надати Громадській раді доброчесності відповідні пояснення.

Згідно з підпунктом 4.10.3 пункту 4.10 Регламенту ВККС України інформація або висновок має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові судді (кандидата на посаду судді), щодо якого надається інформація; 2) назву посади, на яку претендує або яку займає суддя (кандидат на посаду судді), та процедури, в межах якої надано інформацію або висновок; 3) дату затвердження; 4) обґрунтовану достатніми доказами інформацію, яка може свідчити про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики з посиланням на надійні та достовірні джерела, які її підтверджують (у разі надання висновку); 5) позитивну або негативну інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді) з посиланням на джерела, які її підтверджують (у разі надання інформації); 6) інформацію щодо пояснень судді (кандидата на посаду судді), відмови від їх надання, мотиви та підстави їх врахування або відхилення, відомості щодо можливості судді (кандидата на посаду судді) ознайомитися з інформацією або висновком (у разі надання висновку або інформації негативного характеру); 7) узагальнювальний висновок; 8) додатки, які містять матеріали, що підтверджують викладену інформацію щодо судді (кандидата на посаду судді), та пояснення судді (кандидата на посаду судді). Інформація, зазначена в пунктах 4-5 абзацу першого цього підпункту, має бути персоніфікованою та містити інформацію про особу, яка надала таку інформацію (джерело походження інформації). У разі недотримання зазначених вимог така інформація вважається анонімною і не підлягає розгляду. Інформація або висновок мають бути підписані усіма членами Громадської ради доброчесності, які брали участь в ухваленні рішення про надання Комісії інформації або висновку. До інформації або висновку додається витяг з протоколу із зазначенням результатів голосування щодо їх надання Комісії. У разі недотримання Громадською радою доброчесності зазначених вимог Комісія у складі колегії може ухвалити рішення про залишення без розгляду такої інформації або висновку.

Підпунктом 4.10.5 пункту 4.10 Регламенту ВККС України визначено, що висновок або інформація розглядаються Комісією під час співбесіди на відповідному засіданні в порядку, визначеному цим Регламентом та Положенням про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.

Статтею 18 Регламенту Громадської ради доброчесності, схваленого рішенням Громадської ради доброчесності №1/2016 від 23 листопада 2016 року (далі - Регламент ГРД) визначено, що за результатами перевірки та (або) аналізу інформації щодо судді (кандидата на посаду судді) Рада колегією або зборами за відсутності підстав для прийняття (затвердження висновку) може прийняти рішення про надання Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформації щодо доброчесності та (або) етичності поведінки судді (кандидата на посаду судді), якщо вона може бути важливою для цілей кваліфікаційного оцінювання.

У разі, якщо після ухвалення рішення щодо судді стане відомою інша важлива інформація, Рада колегією чи зборами може прийняти рішення про надання такої інформації Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.

Згідно з статтею 19 Регламенту ГРД за результатами аналізу та перевірки інформації щодо судді (кандидата на посаду судді) Рада колегією приймає вмотивований висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, якщо визнає:1) достовірною інформацію, яка є достатньою для такого висновку; або 2) наявність обґрунтованого сумніву щодо відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію доброчесності чи професійної етики, що може негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади.

Негативна репутація судді або кандидата на посаду судді, недобросовісність можуть згадуватися у висновку, якщо твердження про це обґрунтовується відповідними обставинами.

У висновку наводяться посилання на джерела інформації, а в разі необхідності самі джерела додаються до висновку.

За наявності важливої інформації Рада у подальшому може окремим рішенням змінити або скасувати висновок, або затвердити новий висновок.

Статтею 30 Регламенту ГРД передбачено, що Рада має інформаційний портал, який використовується для інформування про діяльність Ради, її рішення та висновки.

Висновок громадської ради доброчесності є необґрунтованим такий, що підлягає до скасуванню з наступних підстав.

Щодо даних зазначених у підпункті 1.1. пункту 1 спірного Висновку, суд зазначає наступне.

Згідно електронної декларації про майновий стан за 2016 рік, а також договору купівлі-продажу, вбачається що квартира площею 66.1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , придбана 31 січня 2014 року ОСОБА_3 , яка являється тещею позивача. Даною квартирою позивач почав користуватись в 2016 році, про що в декларації вказав позивач. Необхідності вказувати в деклараціях за 2014 та 2015 роки не було необхідності, оскільки право користування квартирою виникло у позивача лише у 2016 році.

В 2014 та 2015 роках позивач користувався іншим житлом, про що зазначив у відповідних деклараціях.

Крім того, відповідач не звернув увагу, що в розділі І «Загальні відомості» декларацій за 2014 - 2015 роки та розділі 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» позивач зазначав фактичне місце проживання, де вказано право користування житлом.

У підпункті 1.2 зазначено, що позивачем не вказано у паперових деклараціях за 2009-2013 роки право власності на частку в квартирі 25% загальною площею 66 кв.м, яке він набув 07 червня 1996 року. Не вказано у паперових деклараціях за 2009-2013 роки право власності на частку в квартирі 33% загальною площею 49 кв.м, яке його дружина набула 23 грудня 1993 року.

Однак суд вважає дані твердження не відповідають дійсності виходячи з наступного, з матеріалів справи вбачається, що квартира в АДРЕСА_2 , в 1996 році була приватизована на склад сім`ї з чотирьох чоловік. На час приватизації позивач являвся неповнолітнім, в його інтересах щодо приватизації житла діяли батьки. Відповідно інформації з речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомостей про позивача ОСОБА_1 як співвласника даної квартири в єдиному реєстрі речових прав - відсутні.

Щодо не зазначення в письмових деклараціях за 2009-2013 роки права власності на частку квартири дружини, суд відмічає, що дослідивши декларації позивача, останнім зазначено в усіх деклараціях відомості щодо права власності на частку дружини.

Необхідності вказувати в паперовій декларації за 2009, 2010, 2011 рік даних щодо майна дружини в позивача не було, оскільки як встановлено позивач одружився в 2011 році.

Також у висновку підпункті 1.3 зазначено, що в електронній майновій декларації за 2015 рік суддя вказав, що його дружина ОСОБА_4 , отримала дохід від відчуження рухомого майна 30 000 гривень, а саме від відчуження автомобіля марки « Тойота Корола 2010 року», такий дохід від відчуження транспортного засобу видається сумнівним, оскільки ринкові ціни на такі автомобілі становили 230 000 до 322 000 гривень. У висновку не вірно вказано по батькові дружини позивача.

Згідно декларації про майновий стан вбачається, що дійсно автомобіль марки «Тойота Корола» 2010 року був реалізований дружиною за 30 000 ( тридцять тисяч ) гривень. Згідно висновку експерта та довідки рахунку, який долучений до справи, вбачається, що автомобіль був у несправному стані та його вартість становить 30000 ( тридцять тисяч) гривень.

Будь-яких інших доказів, щодо спростування даного висновку експерта в судовому засіданні здобуто не було.

В пункті 2 висновку зазначено, що суддя використав свій статус для задоволення своїх інтересів або інтересів інших осіб для отримання незаконних вигод чи безпідставної і несправедливої переваги, тобто звертався з адміністративним позовом до виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо забезпечення житлом.

З матеріалів убачається, що позивач в 2014 році звертався з позовом до виконавчого комітету Рівненської міської ради про забезпечення житлом.

23 лютого 2016 року Верховний суд України закрив провадження в адміністративній справі, оскільки дана категорія справ мала розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено судом, жодних переваг позивач не отримував, не використовував свій статус для задоволення своїх інтересів чи інтересів сторонніх осіб. Будь-якого житла від органів державної влади не отримував.

Також, громадська рада доброчесності у своєму висновку, звертає увагу на те, що суддя приймав участь у конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду, однак громадська рада міжнародних експертів поставила під сумнів відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду.

Згідно інформації яка міститься у матеріалах адміністративної справи вбачається, що позивач приймав участь в конкурсі до Вищого антикорупційного суду, однак на підставі його заяви про припинення участі в конкурсі, Вища кваліфікаційна комісія своїм рішенням припинила участь в даному конкурсі.

Негативний висновок Громадська рада міжнародних експертів не приймала.

Окрім того, при перегляді офіційного сайту Громадської ради доброчесності в розділі висновки вбачається, що відносно позивача міститься інформація, а не висновок, дані обставини свідчать про неналежну підготовку відповідача до засідання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, та надання достовірної інформації щодо судді.

Враховуючи вищевикладене, Висновок від 03 червня 2019 року не містить обґрунтованої достатніми доказами інформації, яка може свідчити про невідповідність судді критеріям доброчесності та професійної етики з посиланням на надійні та достовірні джерела, які її підтверджують.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність Висновку від 03 червня 2019 року.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що Висновок від 03 червня 2019 року не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частиною другою статті 2 КАС України, порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Відтак, позов належить задовольнити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Громадської ради доброчесності (03109; м. Київ, вул. Генерала Шаповала, буд.9), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційна комісія суддів України (03109, м. Київ, вул. Генерала Шаповала, 9; ) - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати висновок Громадської ради доброчесності про невідповідність судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики від 03 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04 грудня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.