Справа № 200/10173/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р. Справа№200/10173/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (надалі також - відповідач), в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування позивача періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 січня 2015 року по 15 травня 2016 року до страхового стажу роботу;

Зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу роботи період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 січня 2015 року по 15 травня 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що знаходився у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 січня 2015 року по 08 грудня 2016 року. В зв`язку з достроковим виходом з відпуски по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позивач приступив до виконання обов`язків судді міського суду з 16 травня 2016 року. При перевірки позивачем відомостей з довідки за формою ОК-5 було встановлено, що період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 січня 2015 року по 08 грудня 2016 року , позивачу не було зараховано до страхового стажу роботи. Позивач вважає такі обставини порушенням прав на соціальне страхування та пенсійне забезпечення.

Відповідач направив на адресу суду відзив на позов, в якому зазначив, що з позовом не погоджується, в його задоволенні просить відмовити в повному обсязі, оскільки зарахування до страхового стажу будь-яких періодів без сплати страхових внесків відповідно до частини 1 Закону 1058 - є неможливим , з огляду на відсутність обов`язкових платежів за особу до бюджету пенсійного фонду України, при цьому відомості до реєстру заносяться відповідно до даних, що надаються страхувальниками.

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року відкрито провадження у справі № 200/9461/19-а та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року вирішено розгляд справи за позовом здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Крім того, залучено Управління соціального захисту населення Волноваської районної Державної адміністрації (УСЗН Волноваської РДА) (85700, Донецька обл., Волноваський район, місто Волноваха, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 36, ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року Клопотання представника третьої особи про виключення з учасників адміністративної справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача задоволено та виключено з учасника адміністративної справи № 200/9461/19-а третю особу, яка не заявляє самостійних вимога на предмет спору на стороні відповідача: Управління соціального захисту населення Волноваської районної Державної адміністрації (85700, Донецька обл., Волноваський район, місто Волноваха, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 36, ).

Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 200/9461/19-а за позовом ОСОБА_1 до відповідача Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача вчинити певні дії та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (далі - позивач) громадянин України, згідно з відомостями зазначеним в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10) , у позовній заяві зазначено фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Указом Президента України «Про призначення суддів» № 352/2013 від 27 червня 2103 року позивача було призначено, строком на п`ять років, у місцевих загальних судах на посаду судді Вугледарського міського суду Донецької області. (а.с. 12).

Указом Президента України «Про призначення суддів» №271/2018 від 07 вересня 2018 року відповідно до частини 5 статті 126, частини 1 статті 128 та підпункту 2 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, частини 6 статті 147, абзацу 1 пункту 3 і пункту 40 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» позивача було призначено на посаду судді Вугледарського міського суду Донецької області. (а.с. 18)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11 грудня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, встановлено, у позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька - ОСОБА_2 . (а.с. 15)

На підставі письмової заяви позивача про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Наказом Вугледарського міського суду Донецької області №1-в від 08 січня 2015 року «Про надання відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_1 » позивачу було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 січня 2015 року по 08 грудня 2016 року. (а.с. 16)

У зв`язку з достроковим виходом з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, Наказом Вугледарського міського суду Донецької області №9-к від 26 травня 2016 року «Про вихід з відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_1 » позивач приступив до виконання обов`язків судці Вугледарського міського суду Донецької області з 16 травня 2016 року. (а.с. 17)

Позивач у позовній заяві зазначив , що при перевірці відомостей з довідки за формою ОК-5 що перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 січня 2015 року по 08 грудня 2016 року не було зараховано до страхового стажу роботи. З наданої позивачем довідки про застраховану особу за формою ОК-5, вбачається, що період лютий 2015 квітень 2016 року не включені до страхового стажу позивача. (а.с. 24)

04 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою від 03 квітня 2019 року щодо зарахування зазначеного періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до страхового стажу роботу. (а.с. 21)

Листом Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №58/Д-22-01-13 від 04 квітня 2019 року повідомлено позивача про необхідність звернутися за належністю до територіального органу управління соціального захисту населення для вирішення питання щодо подання відомостей за період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.(а.с.22)

Позивач зазначає, що під час відпустки не звертався до органів соціального захисту населення, та виплат не отримував.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Вимогами ст. 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1058-IV) встановлено, що органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять у тому числі і від роботодавців.

У відповідності до ч. 5 ст. 21 Закону №1058-IV центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціальною страхування.

В силу ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 - дати набрання чинності законом) - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року №794 (далі - Положення №794) визначено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з п. 5 Положення №794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Пунктом 16 Положення №794 встановлено, що на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: частина персональної облікової картки, де зберігаються анкетні дані про фізичну особу: ідентифікаційний номер; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження: місце народження; стать; адреса постійного місця проживання; серія і номер документа, з якого взято відомості до персональної облікової картки: громадянство; номер домашнього телефону (за згодою); частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи: сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

За приписами п. 3 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18 червня 2014 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562, далі - Положення №10-1), відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, Пенсійний фонд України, як орган який формує та веде Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування не уповноважений самостійно проставляти позначки про сплату єдиного внеску та зарахування застрахованій особі страхового стажу.

Відповідно до п. 8 ст..11 Закону №1058-ІV особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини, підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню. Згідно з п.2 ст.14 страхувальниками є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію, - для осіб, зазначених у пунктах 6-9, 11 і 12 статті 11 цього Закону.

Таким чином, якщо б позивач звернувся до органів які уповноважені виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, то відомості щодо страхового стажу, відповідно до законодавства, повинен був надавати до реєстру відповідний орган.

Статтею ст.16 Закону № 1058-IV закріплені права та обов`язки застрахованої особи у п.5 якої зазначено, що особа має право звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Нормами п. 8 Положення №10-1 передбачено, що у разі виявлення застрахованою особою некоректних відомостей в її обліковій картці (прізвище, ім`я, по батькові на поточний момент: реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження: стать; громадянство; серія та номер паспорта: номер телефону (за згодою): адреса місця проживання) ця особа може подати до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через представника анкету застрахованої особи для внесення / зміни / уточнення даних в Реєстр (і) застрахованих осіб (далі - Анкета) за формою згідно з додатком 2 до цього Положення та документи, що підтверджують внесення / зміну / уточнення даних та належність помилкових даних цій особі (паспорт (інший документ, що посвідчує особу), трудова книжка, документ, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Таким чином, застрахована особа має право звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, шляхом надання анкети застрахованої особи за формою згідно з додатком 2 до Положення №10-1.

Суд погоджується з доводом позивача, що відповідь відповідача про необхідність звернутися за належністю до територіального органу управління соціального захисту населення для вирішення питання щодо подання відомостей за період перебування у відпустці по догляду за дитиною та сплатою останніми будь-яких платежів за застраховану особу, а також повідомляти відповідача про отриману інформацію, не містить посилань на жодний нормативний акт, який би передбачав обов`язок застрахованої особи вчиняти певні дії щодо уточнення відомостей чи надавалась управлінням соціального захисту населення певна інформація щодо застрахованої особи до пенсійного фонду України. Тобто відповідач відповідаючи на заяву відповідача підійшов до цього питання формально, та не надав належної обґрунтованої відповіді.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що бездіяльність відповідача в даному випадку порушує його права на соціальне страхування та пенсійне забезпечення з огляду на те, що позивач не звертався до відповідача за реалізацією ним свого права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та/або накопичувальній системі пенсійного страхування, тобто питання включення спірного періоду до страхового стажу для розрахунку відповідних виплат може виникнути у майбутньому, якщо позивач звернеться за реалізацією ним свого права на страхові виплати, та надасть документи що підтверджують його право на включення до страхового стажу спірних періодів.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльність щодо не зарахування позивачу періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 січня 2015 року по 15 травня 2016 року до страхового стажу роботу та зобов`язання зарахувати до страхового стажу роботи період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 січня 2015 року по 15 травня 2016 року - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 05 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.В. Шинкарьова