Справа № 274/4151/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/4151/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Корбут В.В.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

05 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Вікарчука Олексія Валерійовича на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2019 року (місце ухвалення рішення - м.Бердичів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Вікарчука Олексія Валерійовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Вікарчука О.В., у якому просив скасувати постанову серії ДП18 №009924 від 08.07.2019р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі Постанова), винесену інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Вікарчуком О.В., якою до нього було застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрити.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову серії ДП18 № 009924 від 08.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Вікарчуком Олексієм Валерійовичем, якою до ОСОБА_1 було застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрито вказану справу.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 009924 від 08.07.2019 року об 11:55 на автомобільній дорозі М 21, на 187 км, в смт. Гуйва, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті, позначеному відповідним знаком 5.45 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, та перевищив дозволену швидкість руху, оскільки рухався зі швидкістю 82 км/год, чим порушив п. 12.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією ж Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що Інспектором не подано будь-яких доказів у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б вказували на те, що 08.07.2019 р. на автомобільній дорозі М 21, на 187 км, в смт. Гуйва, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в населеному пункті, перевищив дозволену швидкість руху, чим порушив п. 12.5 ПДР.

Перевіряючи правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, судова колегія виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями п.1 ст.247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи фото-роздруківку лазерного вимірювача швидкості TruCam серійний номер №ТС000771 та диск з фотознімками ділянки дороги, де розташовані дорожні знаки 5.35.1 (пішохіний перехід), 5.23.1 (початок населеного пункту) та 5.70 (фото,-відеофіксування порушення ПДР).

Згідно з Розділом 4 Інструкції до засобу TruCAM LTI 20/20 оптимальна відстань до цілі складає 70 метрів, а зазначена відстань може бути збільшеною при хороших погодних умовах та фокусі.

В той же час, з інформації, що міститься на фото лазерного вимірювача швидкості TruCam серійний номер №ТС000771 вбачається, що швидкість автомобіля зафіксована на відстані 297,7 метрів.

При фіксації швидкості руху відповідачем не було враховано погодних умов та рекомендацій Інструкції до засобу TruCAM LTI 20/20, у зв`язку з чим, з наданої в якості доказу фото-роздруківки, неможливо достовірно ідентифікувати автомобіль, зокрема цифрові та буквенні символи, що вказані на державному номерному знаку, а тому цей доказ не може бути визнаний судом як належний та допустимий.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відеозапис з приладу TruCAM LTI 20/20 як на доказ вчинення правопорушення, колегія суддів не приймає, оскільки в матеріалах справи останній не міститься.

Оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про протиправність постанови серії ДП18 № 009924 від 08.07.2019 року, і як наслідок, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Відтак, доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального права та обставинам справи є необґрунтованими, а тому апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанцій про протиправність рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Вікарчука Олексія Валерійовича залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.