Справа № 500/2317/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2317/19

05 грудня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання незаконним та скасування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якому просить:

визнати рішення шістдесят першої сесії сьомого скликання Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області № 6072 від 24.07.2019 року, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,9000 га в с. Вербівці, Теребовлянського району за рахунок земель наданих у власність та постійне користування, землі сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля протиправним та скасувати.

Зобов`язати Теребовлянську міську раду повторно розглянути на найближчій сесії заяву позивача щодо надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га, що розташована на території Теребовлянської міської ради для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , будучи учасником антитерористичної операції, неодноразово звертався до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,9 гектара в селі Вербівці Теребовлянського району, однак йому було відмовлено. Позивач оскаржив такі дії Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області до суду. Рішеннями Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.04.2018 у справі №606/1563/17, Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1940/1864/18, Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 у справі № 500/1127/19 бездіяльність та відповідні рішення відповідача визнано протиправними та зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га, що розташована на території Теребовлянської міської ради для ведення особистого селянського господарства.

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 24.07.2019 Теребовлянська міська рада Теребовлянського району Тернопільської області прийняла рішення № 6072, яким повторно відмовила у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,9 га в селі Вербівці Теребовлянського району за рахунок земель ненаданих у власність та постійне користування, землі сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля. ОСОБА_1 вважає, що рішення від 24.07.2019 № 6072 прийняте всупереч вимог законодавства, без урахування висновків, зроблених судом у рішенні від 11.07.2019 у справі № 500/1127/19, є необґрунтованим та протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 КАС України.

Станом на 05.12.2019 відповідач відзиву на позов не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

06 листопада 2019 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 13.11.2019.

13 листопада 2019 року судом відкладено розгляд справи на 05.12.2019 о 10:45 год., у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Позивач в судове засідання 05.12.2019 не з`явився, подавши заяву про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи. Причини неявки суд не повідомив.

Інших заяв по суті справи, крім позовної заяви від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.3 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду клопотання сторін у справі в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій у зв`язку із його безпосередньою участю в антитерористичній операції, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.10.2016.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області щодо надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га, що розташована на території Теребовлянської міської ради для ведення особистого селянського господарства.

Теребовлянська міська рада Теребовлянського району Тернопільської області тричі відмовляла позивачу у наданні йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га, що розташована на території Теребовлянської міської ради для ведення особистого селянського господарства.

Зазначені обставини були предметом судового розгляду у справах № 606/1563/17, №1940/1864/18, №500/1127/19 за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради.

Також судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1940/1864/18, що набрало законної сили, підтверджено наявність у позивача права на збільшення земельної ділянки (позивач у 2009 році вже отримав у власність земельну ділянку площею 0,0616 га) в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) для ведення особистого селянського господарства як особи, яка реалізувала своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 0,06 га. Тобто, встановлено наявність у ОСОБА_1 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,9 га, що розташована на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області для ведення особистого селянського господарства.

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року по справі № 500/1127/19 Теребовлянська міська рада Теребовлянського району Тернопільської області 24.07.2019 на шістдесят першій сесії сьомого скликання прийняла рішення № 6072, яким відмовила у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,9 га в селі Вербівці Теребовлянського району за рахунок земель ненаданих у власність та постійне користування, землі сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля.

Вважаючи таке рішення суб`єкта владних повноважень протиправним і таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

У відповідності до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отож, обставини щодо наявності у позивача права на безоплатну приватизацію земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,9 га, що розташована на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області для ведення особистого селянського господарства не потребують доказування, оскільки вже встановлені рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №1940/1864/18, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 у справі №500/1127/19, що набрало законної сили.

У цих справах предметом доказування є обставини щодо законності прийнятих Теребовлянською міською радою Теребовлянського району Тернопільської області рішень щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,9 га.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Приписами статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Пункт 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

За змістом статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі їх із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до змісту статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

У відповідності до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність. Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, у ньому не враховано обставини, які встановлені рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1940/1864/18, від 11.07.2019 у справі №500/1127/19 .

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що законодавцем наведено вичерпний перелік обставин, за яких земельна ділянка не може бути передана громадянам для ведення особистого селянського господарства та відповідно не може бути надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, законодавством України передбачено ряд пільг учасникам бойових дій (учасникам АТО), зокрема щодо першочергового відведення земельних ділянок.

Пунктом 14 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII передбачено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Отже, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відмова відповідача в наданні ОСОБА_1 , як учаснику антитерористичної операції, дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,9 га, що розташована в селі Вербівці Теребовлянського району є невмотивованою, а рішення від 24.07.2019 № 6072 протиправним.

При вирішенні справи по суті суд зважає, що спірне рішення є актом індивідуальної дії в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України. Відповідно до повноважень, наданих суду статтею 245 КАС України, зокрема, пунктом 2 частини другої, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відтак, рішення Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 24.07.2019, яким позивачу необґрунтовано відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,9 га, слід визнати протиправним та скасувати.

Оскільки судом встановлено протиправність рішення відповідача про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, то з метою захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 , враховуючи завдання адміністративного судочинства та повноваження суду, передбачені статтею 245 КАС України, необхідно зобов`язати Теребовлянську міську раду Теребовлянського району Тернопільської області повторно розглянути на засіданні чергової сесії ради заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,9 гектара, що розташована на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні, оскільки згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011, №3674 -VІ "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ / ІПН: НОМЕР_2 ) до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 8, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100, ЄДРПОУ / ІПН: 04058456) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати рішення шістдесят першої сесії сьомого скликання Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 8, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100, ЄДРПОУ / ІПН: 04058456) № 6072 від 24.07.2019 року, яким відмовлено ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ЄДРПОУ / ІПН: НОМЕР_2 ) у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 1,9000 га в с. Вербівці, Теребовлянського району за рахунок земель наданих у власність та постійне користування, землі сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля протиправним та скасувати.

Зобов`язати Теребовлянську міську раду Теребовлянського району Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 8, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100, ЄДРПОУ / ІПН: 04058456) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ЄДРПОУ / ІПН: НОМЕР_2 ) щодо надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га, що розташована на території Теребовлянської міської ради для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.