Справа № 826/17682/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Ганечко О.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області в особі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області щодо відмови прирівняти розмір посадового окладу та премії командира відділення спеціальної роти міліції з підбору та транспортування трупів у морг, з якої ОСОБА_1 був звільнений у запас, до розміру посадового окладу та премії поліцейського поліції особливого призначення - молодший склад поліції в місті Києві, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;

- зобов`язати ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області прирівняти розмір посадового окладу та премії командира відділення спеціальної роти міліції з підбору та транспортування трупів у морг, з якої ОСОБА_1 був звільнений у запас, до розміру посадового окладу та премії поліцейського поліції особливого призначення - молодший склад поліції в місті Києві, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», та виготовити і направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , в якій зазначити розмір посадового окладу та премію за посадою - поліцейський поліції особливого призначення - молодший склад поліції в місті Києві, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, старшого прапорщика міліції ОСОБА_1 - командира відділення спеціальної роти міліції з підбору та транспортування трупів у морг, підпорядкованої Головному управлінню, з 04.05.2010 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку Збройних Сил України (із зняттям з військового обліку за п. 65 пп. «а» (за віком).

Надалі, ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Київській області ОСОБА_1 видано довідку від 23.03.2018 N/A-00300577 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), згідно з якою, виходячи з положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та від 11.11.2015 №988, розмір грошового забезпечення за нормами, чинним за січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського (командир відділення - молодший склад поліції в м. Києві) до посади на день звільнення зі служби (командир відділення спеціальної роти міліції з підбору та транспортування трупів у морг, підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, таке грошове забезпечення становить усього 5 299,61 грн. та складається з посадового окладу 1 900,00 грн., окладу за спеціальним званням 50% (1 000,00 грн.), надбавки за стаж служби (1 450,00 грн.) та премії 21,83% (949,61 грн.).

Разом з тим, не погоджуючись з таким складом грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, представник позивача звернувся до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві із адвокатським запитом, в якому просив виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , в якій зазначити оклад за посадою у розмірі 2 520,00 грн. та премію у розмірі 44,98%, виходячи із розміру грошового забезпечення за посадою поліцейського поліції особливого призначення.

У відповідь на вказану заяву Головне управління МВС України в Київській області листом від 30.08.2018 №29/Н-69аз повідомило представника позивача про підстави та правомірність визначення ОСОБА_1 грошового забезпечення за посадою командира відділення молодшого складу поліції в м. Києві.

На цій підставі, вважаючи порушеними власні права та охоронювані законом інтереси, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що прирівняння ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Київській області посади командира відділення спеціальної роти міліції з підбору та транспортування трупів у морг, підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, до посади командира відділення - молодший склад поліції в м. Києві, згідно з довідкою від 23.03.2018 N/A-00300577, відповідає нормам діючого законодавства України, з огляду на що, відсутні правові підстави стверджувати про те, що в оскаржуваних діях відповідача наявний критерій протиправності.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У свою чергу, ч. 1 ст. 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, Кабінет Міністрів України постановою «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 № 988, встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади та оклади за спеціальними званнями колишніх працівників міліції. Таким чином, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених зазначеною постановою, у позивача виникло право на перерахунок пенсії.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». (надалі по тексту також - Порядок № 45)

Згідно з п. 1 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

В силу положень абз. 7 п. 5 Порядку № 45, додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Згідно з абз. 5 п. 5 Порядку № 45, перерахунку пенсій інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена. (п. 6 Порядку № 45)

За твердженням відповідача, відповідно до п. 16 розділу ХХІІІ Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.02.2017 №138, посада командира відділення особи рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ у місті Києві, яку займав позивач до виходу на пенсію, прирівняна до посади командира відділення молодшого складу поліції в місті Києві. Внаслідок вказаного, на підставі Додатку 10 Схема посадових окладів поліцейських з числа молодшого складу поліції до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, у довідці від 23.03.2018 N/A-00300577 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), розмір посадового окладу визначено на рівні 1 900,00 грн., відповідного до посади «начальник: складу озброєння, складу непорушного запасу, конвою, стрільбища, тиру, полігона; командир: відділення, катера; помічник командира взводу, технік, інструктор, молодший інспектор».

У свою чергу, за твердженням позивача, ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області не враховано того, що перед виходом на пенсію позивач займав посаду командира відділення у спеціальній роті міліції, яка за своїм статусом та підпорядкуванням прирівнюється до поліції особливого призначення. Відтак, застосуванню по відношення до позивача підлягає посадовий оклад за посадою «поліцейський (інспектор): патрульної поліції, поліції особливого призначення» та, відповідно, складає 2 520,00 грн., згідно з Додатком 10 Схема посадових окладів поліцейських з числа молодшого складу поліції до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

Проаналізувавши наведене, колегія суддів вважає вказані твердження позивача необґрунтованими, оскільки приписами п. 2 розділу ХХІІІ Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.02.2017 №138, до поліцейських поліції особливого призначення віднесено наступні посади рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ у місті Києві: міліціонер (міліціонер-водій, міліціонер-моторист, міліціонер-кінолог, міліціонер-черговий та інші): підрозділу спеціального й особливого призначення, підрозділу Державної служби охорони, підрозділу конвойної служби міліції

Колегія суддів зауважує, що законодавчо мотивовані підстави для прирівняння посади «командира», як управлінської посади, до «поліцейського (інспектора)» (навіть підрозділу особливого призначення) відсутні, що і було вірно зазначено судом першої інсанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Ганечко О.М.

Степанюк А.Г.