Справа № 819/3461/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2019 року

Київ

справа №819/3461/15

адміністративне провадження №К/9901/13393/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2016 (суддя Дерех Н.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 (головуючий суддя Заверуха О.Б., судді: Гінда О.М., Ніколін В.В.) у справі №819/3461/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд" до Державної фінансової інспекції України в Тернопільській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Газ-Пласт-Буд" звернулось до адміністративного суду з позовом до ДФІ України в Тернопільській області про визнання дій протиправними.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ "Газ-Пласт-Буд" звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. У касаційній скарзі ТОВ "Газ-Пласт-Буд" просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2016, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.12.2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Газ-Пласт-Буд" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі №819/3461/15.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи №819/3461/15 згідно правил підпункту 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень цього кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 29.11.2019 розгляд справи призначено у порядку письмового провадження на 03.12.2019.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Позивач вказує, що під час здійснення заходів з метою проведення зустрічної звірки ДФІ в Тернопільській області фактично вчинено дії по проведенню документальної позапланової перевірки позивача, за результатами якої складено довідку зустрічної звірки. Як наголошує позивач, при зустрічній звірці органи ДФІ не повинні ставити за мету перевірку дотримання законодавства суб`єктом, у якого така звірка проводиться, а лише перевіряти на підставі наявних у такого суб`єкта документів та матеріалів дотримання законів підконтрольною установою. Крім того, всупереч вимогам пункту 26 Порядку проведення інспектування ДФІ не здійснювалося з`ясування реальності та повноти обсягу і якості операцій та розрахунків. Позивач зазначає, що судами попередніх інстанцій не наведено обґрунтування щодо кожного доводу позивача по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач правом подання заперечення на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає касаційному розгляду справи.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі пункту 1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи, ДФІ в Тернопільській області проведено ревізію використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, передбачених Мінрегіону на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування в КП "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради за період з 01.01.2014 по 31.07.2015.

Ревізію проведено з 17.08.2015 по 3.10.2015 (з перервою з 24.09.2015 по 09.10.2015 на проведення зустрічних звірок) у відповідності до питань програми ревізії та робочого плану, з відома директора КП "Тернопільміськтеплокомуненерго" та головного бухгалтера.

Враховуючи вищевикладене, на підставі направлень від 24.09.2015 №746 та №748, посадовими особами ДФІ проведено зустрічну звірку документального підтвердження обсягу, виду та якості проведених операцій та розрахунків, що здійснювались КП "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради та ТОВ "Газ-Пласт-Буд" за період з 01.01.2014 по 31.07.2015.

Зустрічна звірка проведена з 24.09.2015 по 29.09.2015, з відома директора ТзОВ " Газ-Пласт-Буд", за наслідками якої складено довідку зустрічної звірки від 29.09.2015 №05-22/40.

Перший, другий і третій примірники довідки надіслано позивачу 07.10.2015 рекомендованим листом з повідомленням про вручення для ознайомлення, підписання та повернення. Станом на 15.10.2015 примірники довідки зустрічної звірки не повернені, про що складено акт про відмову від підпису довідки директором.

Позивач, вважаючи дії фінансового органу щодо проведення перевірки протиправними, звернувся з позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що дії ДФІ під час проведення зустрічної звірки вчинено з дотриманням вимог Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами. Судами зауважено, що ДФІ при проведенні зустрічних звірок норми Податкового кодексу України не застосовує, натомість застосовує вимоги Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами. Таким чином, відповідно до положень адміністративного судочинства, належними та допустимими доказами доведено законність та обґрунтованість дій ДФІ в Тернопільській щодо проведення зустрічної звірки у ТзОВ " Газ-Пласт-Буд", складення Довідки про наслідки проведення зустрічної звірки та направлення такої довідки позивачу.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 12 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органи державного фінансового контролю мають право проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 11 цього Закону зустрічні звірки, які проводяться органами державного фінансового контролю, не є контрольними заходами і проводяться у разі виникнення потреби у їх проведенні на підставі направлення, виписаного керівником органу державного фінансового контролю.

Аналогічні положення закріплені і в Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, (далі - Порядок).

Пунктом 26 Порядку встановлено, що з метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об`єкта контролю контролюючими органами можуть проводитися зустрічні звірки на підприємствах, в установах та організаціях. З метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об`єкта контролю контролюючими органами можуть проводитися зустрічні звірки на підприємствах, в установах та організаціях.

За результатами зустрічної звірки складається у чотирьох примірниках довідка, перший, другий та третій примірники якої долучаються до відповідних примірників акта ревізії. Четвертий примірник довідки складається для підприємства (установи чи організації), на якому проводилася зустрічна звірка.

Підписання та вручення підприємству (установі чи організації) довідки зустрічної звірки здійснюється у тому ж порядку, який визначений для акта ревізії.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДФІ в Тернопільській області проведено ревізію використання коштів субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам, в КП "Тернопільміськтеплокомуненерго".

На підставі направлень, виданих в.о.начальника ДФІ в Тернопільській області, провідним державним фінансовим інспектором з питань будівництва сектору контролю у сфері послуг та головним державним фінансовим інспектором цього сектору, проведено зустрічну звірку документального підтвердження обсягу, виду та якості проведених операцій та розрахунків, що здійснювались КП Тернопільміськтеплокомуненерго" та ТОВ "Газ-Пласт-Буд".

З матеріалів справи слідує, що за наслідками зустрічної звірки складено Довідку, відповідачем надіслано позивачу три примірники Довідки рекомендованим листом з повідомленням про вручення для ознайомлення, підписання та повернення, однак, примірники довідки зустрічної звірки не повернені, що підтверджується актом про відмову від підпису довідки директором.

Таким чином судами встановлено, що дії ДФІ в Тернопільській області під час проведення зустрічної звірки вчинено з дотриманням вимог Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами.

Апеляційний суд вважав за необхідне зазначити, що ДФІ при проведенні зустрічних звірок застосовує вимоги Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, а не норми Податкового кодексу України щодо проведення зустрічних звірок податковими органами, на які посилається позивач.

Враховуючи вищенаведене, касаційний суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дії ДФІ в Тернопільській області щодо проведення зустрічної звірки у ТзОВ " Газ-Пласт-Буд", складення Довідки про наслідки проведення зустрічної звірки та направлення такої довідки позивачу є правомірними.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, на підставі встановлених обставин, керуючись нормативним регулюванням, що підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання дій ДФІ неправомірними.

За таких обставин, судами виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Згідно частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Пласт-Буд" залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

І.Я. Олендер

Судді Верховного Суду