Справа № 569/22317/19
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Ющук О.С.,

з участю:

представника Управління Державної міграційної служби України в

Рівненській області Ковалик Х М.

відповідача Макарян ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката Савурка О.В.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до ОСОБА_2 про затримання та видворення громадянина за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Представник Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області Ковалик Х.С. в судовому засіданні позов підтримала і просить суд прийняти рішення про примусове видворення з України громадянина Вірменії ОСОБА_2 та затримати громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_2 з метою забезпечення примусового видворення за межі України та помістити громадянина Вірменії ОСОБА_2 до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців.

Відповідач ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) в судовому засіданні позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області не визнав, просив дати можливість самостійно виїхати за межі України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Вірменії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Вірменії, паспорт НОМЕР_1 , прибув на територію України 07.05.2019 через міжнародний аеропорт " Бориспіль" у приватних справах.

11.11.2019 року закінчився дозволений строк перебування іноземця на території України. Однак, іноземець строк свого перебування не продовжив, територію України вчасно не залишив, чим порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Іноземець не вжив заходів щодо легалізації свого перебування в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012 "Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України" та Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

До УДМС з питань продовження строку перебування на території України не звертався.

08.11.2019 року за порушення правил перебування на території України (ухилення від виїзду після закінчення відповідного строку перебування) іноземець був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП (протокол ПРМРВ № 000194 від 08.11.2019). За наслідками розгляду протоколу на іноземця накладений штраф в розмірі 1700,00 грн. та попереджено його про необхідність в добровільному порядку залишити територію України.

08.11.2019 року, керуючись ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі-Закон № 3773-VI) головним спеціалістом сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Рівненського МВ УДМС Тлуховським В.Ю., прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Вірменії ОСОБА_4 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 27.11.2019 року.

Рішення доведено до відома іноземця та взято з нього зобов`язання добровільно виїхати з України у визначений рішенням строк - 27.11.2019 року, а також проінформовано його про здійснення УДМС подальшого контролю за фактичним виконанням іноземцем цього рішення.

Вказане рішення іноземцем не оскаржувалося і на даний час є чинним та на дату звернення до суду з адміністративним позовом іноземцем не виконано.

Оскільки іноземець не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та зважаючи на відсутність у нього бажання повернутись в країну походження, приймаючи до уваги те, що відповідач під час законного перебування на території України не був позбавлений можливості звертатися до ДМС із заявою про продовження строку свого перебування та (або) визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, після дати 27.11.2019 року має статус нелегального мігранта, а отже підлягає примусовому видворенню з України.

Разом з тим, враховуючи, що іноземець не має в Україні постійного місця проживання, засобів для існування, близьких родичів, приймаючи до уваги неодноразові звернення приймаючої сторони-громадянки України ОСОБА_5 щодо застосування до іноземця процедури примусового повернення/видворення, в зв`язку із асоціальною його поведінкою та небажанням добровільно покинути територію України, є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець, ОСОБА_2 , ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення.

УДМС відсутня інформація про наявність підстав, що свідчать про неможливість застосування до іноземця процедури примусово повернення чи примусового видворення або видані чи передані до країн де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України та підзаконними нормативно правовими актами; Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/171/150 ( далі- Інструкція); Типовим положенням про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110; Інструкцією про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141.

Зокрема, п.7 ч.1 ст.1 Закону № 3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах -це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України (ч. 3 ст. 9 Закону № 3773-VI ).

Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення (ч.1 ст.26 Закону №3773-VI).

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону № 3773-VI).

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави( ч.1 ст.30 Закону № 3773-VI).

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (п.3.ст.30 Закону № 3773-VI).

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців ( п. 4 ст.30 Закону № 3773-VI).

Із зазначеними правовими нормами узгоджуються зміст Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка визначає порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів,органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішення про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також під час прийняття рішення про продовження строку затримання.

Відповідно до п.1.ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки ( ст.31 Закону № 3773-VI).

Відповідно до п.3 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

Відповідно до частини першої пункту першого статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Враховуючи те, що в судовому засіданні відповідач надав суду паспорт за яким він має право виїхати за межі України, суду не надано жодних обгрунтованих підстав, що відповідач громадянин Республіки Вірменії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не буде виконувати в установлений строк без поважних причин рішення про примусове видворення, ухилятиметься від виконання такого рішення, а також приймаючи до уваги, що добровільно покине територію України, суд вважає за необхідне прийняти рішення про відмову у затриманні ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також рішення про його примусове видворення за межі України.

Керуючись ст.ст.9,19,20,77,288,289 КАС України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області задовольнити частково.

Примусово видворити громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України.

В задоволенні вимог про затримання громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщення громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Cуддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина