Справа № 120/2959/19-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

03 грудня 2019 р. Справа № 120/2959/19-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Поліщук І.М.,
секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.
представника позивача: Кравчука М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у справі
за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до: Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Вінницькій області
про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням від 18.11.2019 позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

22.11.2019 представником позивача - адвокатом Кравчуком М.О. подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою від 25.11.2019 заяву представника позивача призначено до розгляду в судовому засіданні 03.12.2019.

В судовому засіданні 03.12.2019 року представник позивача підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Додатково зазначив, що жодних заперечень щодо спростування заявленого розміру витрат на правничу допомогу представником відповідачів у відзиві не наведено. Також вказав, що подані представником відповідачів додаткові пояснення не можуть вважатись клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Представник відповідачів в судове засідання не прибув, натомість подав клопотання про розгляд поданої представником заяви без його участі. Крім того, представником відповідачів також було подано додаткові пояснення, в яких останній заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Зокрема зазначив, що підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу у відповідності до вимог КАС України та доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, можливе лише шляхом надання Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів №481 від 16.09.2013. Також вказав, що розглянута Вінницьким окружним адміністративним судом справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є справою незначної складності, а тому підстави для відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн., відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 3 статті 194 КАС України, на думку суду, наявні підстави для проведення судового засідання у відсутність представника відповідачів.

Визначаючись щодо поданої представником позивача заяви, суд виходив із наступного.

В силу частин 2 та 3 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

До суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правової допомоги 12.08.2019, акт приймання-передачі наданих послуг від 02.09.2019, наданих відповідно до договору про надання правової допомоги 12.08.2019, детальний опис виконаних робіт та платіжне доручення №277 від 13.09.2019 на суму 6000 грн., із призначенням платежу: "надання правової допомоги згідно Договору від 12.08.2019".

В той же час, заперечуючи щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн., представник відповідачів в додаткових поясненнях, поданих 03.12.2019, зазначає, що підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу у відповідності до вимог КАС України та доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, можливе лише шляхом надання Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів №481 від 16.09.2013. Крім того, вказує, що справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є справою незначної складності, а тому підстави для відшкодування витрат у такому розмірі відсутні.

При цьому, в судовому засіданні 03.12.2019 представник позивача, обґрунтовуючи подану заяву щодо відшкодування витрат на правову допомогу, зазначив, що подані представником відповідачів додаткові пояснення не мають враховуватись судом, адже не можуть вважатись клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу.

Разом із тим, суд критично оцінює такі твердження представника позивача, адже за своїм змістом подані представником відповідачів пояснення фактично є клопотанням про зменшення розміру таких витрат із посиланням на обставини, які на його думку, свідчать про необґрунтованість заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу.

Крім того, суд також критично оцінює посилання представника відповідачів на обов`язковість ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17).

В той же час, суд вважає обґрунтованими заперечення представника відповідачів щодо розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які пов`язані із незначною складністю даної справи, адже зазначені представником позивача витрати в сумі 6000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію позивача; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь витрат, понесених ним на правову допомогу адвоката у сумі 6000 грн., підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення таких витрат в сумі 2000 грн.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів - Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Вінницькій області в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 248, 252, 256 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

В решті вимог заяви, - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Державна податкова служба України (пл. Львівська, 8, м. Київ, );

Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 09.12.2019.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна