Справа № 826/9360/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Київ №826/9360/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати нечинною відмову відповідача у встановленні причинного зв`язку захворю-вання позивача (інвалідності) та поранення, отриманого ним у 1985 році в період перебу-вання в Республіці Афганістан;

- зобов`язати відповідача встановити причинний зв`язок поранення позивача у 1985 році в Республіці Афганістан та його інвалідності.

Підставою позову є помилковість оскаржуваної відмови, оскільки захворювання пози-вача отримано внаслідок проходження військової служби у Республіці Афганістан. Зазначає, що через військовий комісаріат він був направлений на роботу у в/ч ПП 62565, під час якої отримав поранення. Вважає, що згідно з п. 1.3 Положення про військово-лікарську експер-тизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.05.2008 №402, він був військовозобов`язаним, тому наявні підстави для встановлення причинного зв`язку між пораненням та інвалідністю.

Під час судового розгляду справи представник позивач підтримав позов.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, про причину неявки суд не повідомив, заперечення на позов не подав, у зв`язку з чим та згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Позивач звернувся до відповідача з приводу встановлення йому причинного зв`язку поранення та наслідків з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (Республіка Афганістан).

Відповідачем надано відповідь листом від 06.06.2017 №2677, в якій позивачу повідом-лено про необхідність звернення до медико-соціальної експертної комісії за місцем прожи-вання, пославшись на те, що позивач працював на посаді майстра-інструктора у в/ч ПП62565 (Республіка Афганістан) по вільному найму, а відповідач має право встановлювати причи-нний зв`язок колишнім військовослужбовцям, які призвані через військові комісаріати.

Спірні правовідносини виникли у сфері соціального захисту військовослужбовців, віськовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених із військової служби, та стосуються встановлення причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби.

Відповідно до ст. 70 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 №2801-XII (у редакції, чинній станом на 06.06.2017) військово-лікарська експертиза, серед іншого, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (ч. 1).

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (ч. 2).

Згідно з п. 1.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі По-ложення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Як визначено у п. 1.2 Положення №402, військово-лікарська експертиза це:

медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобо-в`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерсь-кого складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами елек-тромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з п. 1.3 Положення №402 основним завданням військово-лікарської експертизи є, серед іншого, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби.

Згідно з п. 2.1 Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцт-вом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 Положення №402 передбачено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належить в тому числі Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК).

Згідно з п. 21.3 Положення №402 причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх війсь-ковослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Згідно з п. 21.5 Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з вико-нанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебу-вання в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Мініс-трів України від 08.02.94 №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Перелік країн містить Афганістан, період бойових дій: квітень 1978р. грудень 1989р.

Згідно з копією довідки до акту МСЕК від 09.09.2008 Серія №КА-1 №002791 позивачу встановлено 2 групу інвалідності за загальним захворюванням.

Згідно з копією висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 13.04.2016 №986/Ж Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи щодо наявності у позивача поранень в період проходження позивачем служби у 1985р. "описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитися внаслідок осколкових поранень, що могли бути спричинені під час проходження служби у 1985 році".

Згідно з копією довідки Дніпровського районного у м. Києві військового комісаріату від 26.04.2016 №42, виданою старшому лейтенанту у відставці ОСОБА_1 , позивач у період з 29.06.1985 по 13.11.1985 працював по вільному найму (посада майстер-інструктор передових методів праці) у військовій частині пп 62565, яка дислокувалася на території Демократичної Республіки Афганістан. Визнаний учасником бойових дій (ст. 6 п. 4 особи вільнонайманого складу Збройних Сил СРСР).

У справі наявна копія посвідчення від 21.05.1999 серія НОМЕР_1 , згідно з яким позивач має права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до п. 4 ст. 6 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветера-нів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції, чинній станом на 21.05.1999), учасни-ками бойових дій визнаються особи вільнонайманого складу Збройних Сил, військ і органів Міністерства внутрішніх справ і Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, які займали штатні посади у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Великої Вітчизняної війни та інші періоди ведення бойових дій, або перебували в ці періоди у містах, участь в обороні яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, встановлених для військовослужбовців частин діючої армії

Отже, статус учасника бойових дій може встановлюватися особам вільнонайманого складу Збройних Сил.

Однак, предмет доказування у справі стосується належності позивача до військово-службовців, які проходили військову службу, військовозобов`язаних чи резервістів, призва-них військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, що є необхідним для вста-новлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) зі службою відповідно до Положення №402.

Позивач не надав доказів проходження ним військової служби або виконання військо-вого обов`язку у період роботи в Республіці Афганістан. Водночас Положення №402 не містить винятків для вільнонайманих працівників Збройних сил колишнього Союзу РСР. Посилання позивача на п. 1.3 Положення №402 і те, що він був військовозобов`язаним, суд відхиляє, оскільки позивач, як військовозобов`язаний, не призивався на військову службу в республіку Афганістан у 1985р.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача помилковими, які не доводять належ-ність розгляду його питання до повноважень ЦВЛК і не спростовують правильність наданої відповідачем відповіді. Суд вважає, що відповідачем вірно роз`яснено позивачу можливість проходження ним медико-соціальної експертизи за місцем проживання, що узгоджується з Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Мініст-рів України від 03.12.2009 №1317.

Окремо суд зауважує, що у позовній заяві позивач, серед іншого, виловив незгоду й з рішенням МСЕК про встановлення йому інвалідності за загальним захворюванням. Водночас правомірність цього рішення не є предметом оскарженні у справі.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову і відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому розподіл судових витрат судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 241-246, пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП

Відповідач: Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України;

01016, м. Київ, вул. Госпітальна, 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко