Справа № 400/1022/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1022/19
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Шляхтицького О.І, Семенюка Г.В.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника позивача - Косенчука С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК Амальтея» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК АМАЛЬТЕЯ" (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення від 28.12.2018 № 8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 309280,00грн. та 77320,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що угоди, укладені з контрагентом ТОВ «СОСІКО» мали реальний характер та підтверджені первинними документами, а висновки відповідача, викладені у акті перевірки ґрунтуються лише на припущеннях, які не підтверджені належними доказами, тому податкове повідомлення-рішення прийнято протиправно та підлягає скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року - позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) від 28.12.2018 року № 8.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь Товариства з обмеженою відповідальність "АПК АМАЛЬТЕЯ" (вул. Садова, 1, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 41698195) судовий збір у сумі 5799,00грн. ( п`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять гривень 00 коп.), сплачений платіжним дорученням № 276 від 03.04.2019року.

В апеляційній скарзі, податковий орган, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи та ненаданням належної правової оцінки доводам сторін та наданим ними доказам, як того вимагає ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, просить рішення суду від 17 червня 2019 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову - відмовити.

Так, судом першої інстанції не взято до уваги Постанову Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 2а-1870/5800/12, відповідно до якої господарські операції позивача з його контрагентом не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Зазначив також, що предметом розгляду в адміністративній справі про скасування податкових повідомлень-рішень мають бути усі докази, досліджені безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно (не лише первинні документи, а й дійсні обставини справи: рух активів, доцільність, виправданість затрати ресурсів, можливість здійснення окремих господарських операцій з урахуванням часу, віддаленості об`єктів, договірних умов, матеріальних ресурсів тощо).

Позивач не скористався своїм процесуальним правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 03.12.2018 року по 07.12.2018 року ГУ ДФС у Миколаївській області, відповідно до ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "АПК АМАЛЬТЕЯ" (код 41698195) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентом - постачальником ТОВ "СОСІККО" () за травень, червень, липень 2018 року контрагентами - покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари, придбані у вищенаведеного контрагента - постачальника.

За результатами перевірки було складено акт №2-08/41698195 від 14.12.2018р.

Актом "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК АМАЛЬТЕЯ" з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентом - постачальником "СОСІККО" () за травень, червень, липень 2018 року та контрагентами - покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари, придбані у вищенаведеного контрагента - постачальника встановлено порушення п.198.1,п.198.3ст.198,п.200.1,п.200.2 ст.200 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на загальну суму ПДВ 309 280,00 грн., в т.ч.:

-за травень 2018 року на суму ПДВ 73 786 грн,;

-за червень 2018 року на суму ПДВ 127 479 грн.;

-за липень 2018 року на суму ПДВ 108 015 грн.;

За наслідками перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.12.2018 № 8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 309280,00грн. та 77320,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно даних Акту перевірки, фактичною підставою для відображення в акті порушення підприємством позивача, слугував викладений в акті висновок фахівців контролюючого органу про відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом - постачальником ТОВ "СОСІККО".

Перевіркою взаємовідносин позивача з наведеним контрагентом встановлено наступне:

ТОВ "СОСІККО" (попередня назва - "СТРЕПСКОМПАНІЯ", назву змінено - 09.10.2018 року"), є платником податків, основний вид діяльності якої - неспеціалізована оптова торгівля.

Позивач надав до перевірки договір поставки продуктів харчування від 16.05.2018 року укладений з ТОВ "СТРЕПСКОМПАНІЯ". До перевірки надано, заявки ТОВ "АПК АМАЛЬТЕЯ" на отримання товару від ТОВ "СТРЕПСКОМПАНІЯ", видаткові накладні, виписані ТОВ "СТРЕПСКОМПАНІЯ" на адресу позивача, роздруківки податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН на адресу позивача, за період травень - липень 2018 року., до перевірки не надано технічний паспорт, сертифікат відповідності , надано платіжні доручення, відповідно до яких позивач перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ "СТРЕПСКОМПАНІЯ" кошти - призначення платежу - за зелень та овочі згідно договору поставки від 16.05.2018 року, оборотно - сальдову відомість по розрахунку 281 "Товари на складі" за період травень - липень 2018 року, оборотно - сальдову відомість по розрахунку 631 "Розрахунки із вітчизняними постачальниками" за період травень, червень, липень 2018 року. До перевірки надано договір перевезення вантажів від 01.01.2018 року № АА-1, укладений у м. Одесі з ПМП ФІРМА "ЛАДА - 1", надано заявки надання транспортних послуг згідно договору перевезення вантажів від 01.02.2018 року №АА-1,, надано акти прийому - передач виконаних робіт згідно до договору перевезення вантажів від 01.01.2018 року № АА-1, укладений у м. Одесі з ПМП ФІРМА "ЛАДА - 1", надано товаро - транспорті накладні , відповідно до яких ТОВ "СТРЕПСКОМПАНІЯ" поставляло овочі на адресу позивача у травні - липня 2018 року, вантажоперевізником виступало ПМП ФІРМА "ЛАДА - 1".

Продукція позивачем у подальшому була реалізована ТОВ "СІЛЬПО ФУД", про що у акті перевірки №2-08/41698195 від 14.12.2018р. констатує відповідач.

ТОВ "АПК АМАЛЬТЕЯ" укладено договір поставки з ТОВ "СІЛЬПО - ФУД" від 05.12.2017 року № 221-СФ/Ю, договір поставки від 01.02.2018 року № ОСОБА_1 . в договорах та додатках до них зазначено: логічну специфікацію, прайс - листи, правила користування через електрообіг документів, графіки замовлень і доставки товарів. До перевірки надано договір надання маркетингових послуг від 01.02.2018 року № 11-СФЮ/18, укладений між позивачем та ТОВ "СІЛЬПО - ФУД", перевезення здійснювалось в пункти розвантаження (склад Покупця) водієм позивача власним транспортом вантажним фургоном MERCEDES - BENC SPRINT, кузова № НОМЕР_1 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 за довіреністю від 27.12.2011 року від ОСОБА_2 , згідно договору позички транспортного засобу від 30.01.2018 року № КА-2, укладеного з ОСОБА_3 та актів надання робіт (послуг).

Таким чином, перевіркою підтверджено реальність здійснення господарських операцій з постачання зелені позивачем вищезазначеному контрагенту-покупцю ТОВ "СІЛЬПО - ФУД".

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що товар, який придбавав позивач, притаманний його господарській діяльності та використовувався ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності, є правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України

Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарі/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз норм Податкового кодексу свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Позивач надав суду пояснення, що ним в ході перевірки надані всі письмові пояснення та копії всіх документів щодо господарських операцій по податкових накладних, на підставі яких формувався податковий кредит з ПДВ, а саме: товаро - транспорті накладні, договори поставки, рахунки на оплату, видаткові накладні, банківські виписки на перерахування коштів, які також містяться в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що угоди, які були укладені між позивачем та ТОВ "СОСІККО" (попередня назва -"СТРЕПСКОМПАНІЯ") спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Колегія суддів також погоджується з думкою суду стосовно необґрунтованості доводів відповідача про відсутність при проведенні перевірки сертифікатів відповідностей та технічного паспорту на товар, оскільки це ніяким чином не може вплинути на реальність господарських операцій та правомірність формування податкового кредиту.

Крім того, суд слушно зауважив, що позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства його контрагентами, оскільки чинне законодавство не ставить право на податковий кредит у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Доводи апеляційної скарги податкового органу зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено. Податковим органом наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться в акті перевірки та були предметом розгляду судом першої інстанції та спростовані ним.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК Амальтея» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного судового рішення 09.12.2019р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.