Справа № 263/13635/19
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/310/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Нічога Віктора Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що поліцейським роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Нічога В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1493577 від 06.09.2019 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень. У вищевказаній постанові було зазначено, що він нібито о 13 год. 48 хв., рухаючись за кермом автомобіля у Херсонській області, автодорога Одеса Мелітополь - Новоазовськ 180 км, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки інкримінованого йому адміністративного правопорушення він не скоював, вимог ПДР не порушував. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, що не відображає дійсним обставинам справи, складеною за відсутністю належних доказів та без дотримання вимог чинного законодавства, вимог КУпАП, без з`ясування всіх обставин справи та без дотримання належної процедури. З огляду на вищевикладене, просив суд визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити, винести окрему ухвалу відносно відповідача щодо вжиття заходів до нього дисциплінарного впливу за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків та направити її до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, встановивши строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Ухвалою судді від 12.09.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги адміністративного позову підтримав, просив їх задовольнити.

29.10.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнав, зазначив, що постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою, вважає, що підстав для задоволення адміністративного позову та скасування Постанови серії ЕАВ № 14934577 від 06.09.2019 року відсутні.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1493577 від 06.09.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 04.03.2019 року о 13:48 годині, керуючи транспортним засобом «БМВ ХЗ», державний номер НОМЕР_1 , у Херсонській області, автодорога Одеса Мелітополь - Новоазовськ 180 км, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Згідно з ч. 5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Будь-яких доказів на спростування адміністративного позову відповідачем не надано.

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення в справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97,зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними суд зазначає наступне.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведена норма процесуального права регулює питання наслідків розгляду справи з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій не передбачено можливості вирішувати вимоги про визнання протиправним дій інспектора поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

За змістом частини 2 статті 20 КАС України такі вимоги підсудні виключно окружним адміністративним судам.

На підставі викладеного, враховуючи, що розгляд вимоги про визнання протиправним дій капрала поліції щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 віднесено до виключної компетенції окружного адміністративного суду, необхідно дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

Що стосується позовної вимоги про винесення окремої ухвали відносно відповідача щодо вжиття заходів до нього дисциплінарного впливу за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків та направлення її до Департаменту патрульної поліції національної поліції України, встановивши строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання, суд вважає, що відповідно до ст.249 КАС підстав для постановлення окремої ухвали в судовому засіданні не встановлено, тому в цій частині позовних вимог також необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір відноситься на рахунок держави.

Керуючись ст.2, 72-77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 22, ст. 122 ч.1, ст. 247, ст. 251, ст. 280, 284, 293 ч.3 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Нічога Віктора Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1493577 від 06.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень - скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.Г. Шатілова