Справа № 826/17821/16
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до Головного лікаря Київської міської клінічної лікарні №6 Крижевського Вадима Віталійовича, Київської міської клінічної лікарні №6 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного лікаря Київської міської клінічної лікарні №6 Крижевського Вадима Віталійовича, в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного лікаря, яка полягала у: ненаданні певної інформації на інформаційні запити ОСОБА_1 від 18.04.2016, 23.08.2016; надання або оприлюднення неточної або неповної інформації на інформаційні запити ОСОБА_1 від 18.04.2016, 23.08.2016; несвоєчасне надання інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 18.04.2016; навмисне приховування інформації чи документів, ненадання засвідченої копії лікарського свідоцтва про смерть від 22.01.2016 №31 щодо ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), згідно інформаційного запиту ОСОБА_1 від 23.08.2016, - протиправною;

- зобов`язати Головного лікаря протягом п`яти днів надати повну, достовірну інформацію з наданням засвідченої копії лікарського свідоцтва про смерть від 22.01.2016 №31 та документу в якому відображено усі результати айтопсичного дослідження щодо дійсних причин смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, матері ОСОБА_2 та його дружини, згідно письмових інформаційних запитів від 18.04.2016 та від 23.08.2016, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 р. закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд проігнорував вимоги п.7 ч.1 ст.19 КАС України, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації, тому ухвала про закриття провадження прийнята з порушенням норм процесуального законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явилися про час, дату та місце слухання справи Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою, судове рішення підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов до висновку, що даний спір не відповідає вимогам, що наведені у статті 19 та статті 4 КАС України, оскільки жодна зі сторін у ньому не здійснює публічно-владних управлінських функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник не у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; жодна зі сторін у ньому не надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник не у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг, відтак, спірні відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, не є публічно - правовими, а отже спір повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Відтак, до компетенції адміністративних судів належать, у тому числі спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

За приписами ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

При цьому, згідно із ст. 12 цього Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Як зазначалося вище, позивач звернувся у суд із позовом до Головного лікаря Київської міської клінічної лікарні №6 Крижевського Вадима Віталійовича, в якому просив визнати дії (бездіяльність) відповідача неправомірними та зобов`язати його надати повну, достовірну інформацію з наданням засвідченої копії лікарського свідоцтва про смерть від 22.01.2016 №31 та документу в якому відображено усі результати айтопсичного дослідження щодо дійсних причин смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, матері ОСОБА_2 та його дружини, згідно письмових інформаційних запитів від 18.04.2016 та від 23.08.2016, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В даному випадку відповідач є особою, яка виконує делеговані повноваження суб`єкта владних повноважень згідно із законом, включаючи надання оздоровчих послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.

З урахуванням наведеного, між позивачем та відповідачем виник спір, який випливає саме з публічно-правових правовідносин та стосується саме цих відносин, тому дану позовну заяву слід вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 року про закриття провадження у справі є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції, внаслідок порушення норм процесуального права, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повне судове рішення складено 05.12.2019 р.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, ч. 1 п. 4 ст. 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційниий суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 р. - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до Головного лікаря Київської міської клінічної лікарні №6 Крижевського Вадима Віталійовича, Київської міської клінічної лікарні №6 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк