Справа № 640/14988/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2019 року № 640/14988/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (позивач)
до Начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича (відповідач 1), Департаменту патрульної поліції (відповідач 2),-
провизнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3) (далі - відповідач 1, начальник Департаменту патрульної поліції Жуков Є.О.), Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, код ЄДР: 40108646) (далі - відповідач - 2, ДПП), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича від 19.06.2019 № 448 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції;

2) визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгенія від 08.07.2019 № 500 о/с звільнення позивача зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції у місті Києві;

3) зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити позивача на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції;

4) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу:

5) стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 55 300,00 грн.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгенія від 19.06.2019 № 448 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивача, інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції звільнено зі служби в поліції. Натомість наказом начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгенія від 08.07.2019 № 500 о/с позивача звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції у місті Києві.

Позивач зазначає, що підставою для прийняття зазначених наказів слугував висновок службового розслідування, складений за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення від 25.03.2019 серії БД № 318035.

Пояснює, що вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення був направлений для вирішення питання по суті до Голосіївського районного суду міста Києва на підставі якого відкрито провадження по справі про адміністративне правопорушення № 752/6826/19, про що, як стверджує позивач, було відомо відповідачу, який продовжив строк службового розслідування 15.05.2019, у зв`язку з тим, що розгляд справи № 752/6826/19, ще не був завершений.

Разом з тим, позивач акцентує увагу суду, що постановою Голосіївського районного суду м. Києві дві 19.06.2019 по справі по адміністративне правопорушення № 752/6826/19, провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що в оскаржуваному наказі від 19.06.2019 № 448, не визначено, у чому саме полягає порушення службової дисципліни з боку позивача, не вказано, які конкретно приписи, положення, обов`язки не виконані або порушені позивачем.

ОСОБА_1 пояснює, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою: 1) виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни та 2) запобіганню вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Позивач звертає увагу суду на те, що до нього, за весь час несення ним служби, не було застосовано жодного з існуючих видів дисциплінарних стягнень, оскільки ним не вчинялись дисциплінарні проступки, з огляду на що, на думку представника позивача, оскаржувані накази є не засобом виховання поліцейського та запобігання вчиненню нових проступків, а відтак, за висновком позивача, вбачається порушення начальником Департаменту патрульної поліції Жуковим Євгеном Олександровичем прямих приписів у статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337.

Додає, що у висновку службового розслідування дисциплінарної комісії, затверджений начальником управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Зозулею Ю.Г. зазначено, що згідно пункту 3.17 наказу МВС України від 16.09.2017 № 81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов`язаних із загибеллю й травмуванням особи» до працівників, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, незалежно від наслідків, приймати безальтернативне рішення - звільнення з органів внутрішніх справи.

Разом з тим, позивач наголошує, що відповідач 1 помилково дійшов до висновку про звільнення позивача зі служби у поліції за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки позивач не керував транспортним засобом, а також не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Також позивач стверджує, що висновок службового розслідування складений з порушення Закону, оскільки у відповідності до п. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту, в такому висновку службового розслідування зазначається пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи.

Додає, що з оскаржуваних наказів також не вбачається виконання відповідачем й обов`язку щодо врахування характеру вчиненого проступку, обставин, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність та попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У позовній заяві заявник наголошує, що відповідачем 1 не була врахована обставина, що пом`якшує відповідальність, а саме: попередня бездоганна поведінка позивача, яка, на думку позивача, підтверджується тим, що раніше позивач не притягувався до дисциплінарної відповідальності, натомість обставини, що обтяжують відповідальність позивача, відповідачем 2 не виявлені взагалі.

Позивач вважає, що відповідачем 1 не була врахована обставина, що пом`якшує відповідальність, а саме: вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника та вчинення проступку через службову залежність, оскільки безпосередній керівник позивача є заступник командира роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Марчук І.О., який 25.03.2019 одним з перших прибув на місце затримання позивача та видав усні накази іншим співробітникам поліції, а саме Сороці та Янковому, які, на думку позивача, останній мав обов`язок їх також виконувати як підлеглий по службі.

Як пояснює позивач у позовній заяві, неправомірні дії заступника командира роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Марчука І.О. полягають у тому, що останній в порушення ст. 43 Закону України «Про Національну поліції» не попередив позивача про застосування до нього спеціальних засобів (кайданів) і не надав позивачу достатнього часу для виконання законної вимоги поліцейського, чим вчинив дисциплінарний проступок.

Додає, що протиправне застосування кайданів до позивача мало наслідком подальшу поведінку позивача, оскільки, як стверджує позивач, він був принижений його керівником, безпідставно позбавлений свободи пересування.

Звертає також увагу суду позивач і на те, що під час затримання заступник командира роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Марчук І.О. не роз`яснив позивачу його права, з огляду на що, за висновком позивача також свідчить про вчинення дисциплінарного проступку вказаною особою.

Позивач також зазначає, що в порушення вимог 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення заступником командира роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Марчуком І.О. не повідомлено Регіональний центр з надання безоплатної правової допомоги про затримання ОСОБА_1 , чим, на думку позивача, порушено його конституційне право на правову допомогу у зв`язку із затриманням.

Посилаючись на п. 5 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 позивач зазначив, що у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються юридична кваліфікація з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено, однак, як стверджує позивач, резолютивна частина висновку службового розслідування не містить посилання на конкретні положення Закону, іншого нормативно-правового акту чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, які було порушено.

У позовній заяві позивач також звертає увагу суду, що у висновку службового розслідування зазначено, що командир роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Мартинюк Р.Ю. надав комісії характеристику на позивача, згідно якої останній зарекомендував себе посередньо: має недостатньо високі теоретичні знання та практичні навички. До виконання службових завдань ставиться не завжди відповідально, проте на критику реагує стримано та робить правильні висновки. При спілкуванні з громадянами намагається бути ввічливим та тактовним, однак мали місце випадки незначних конфліктів. З лютого 2019 року несе службу по охороні адміністративної будівлі.

В той же час, позивач наголошує, що вказана характеристика є неправдивою та складеною зацікавленою особою, оскільки 25.03.2019, під час затримання позивача заступник командира роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Марчук І.О. ставився до позивача упереджено та без поваги, честі та гідності.

Більш того, позивач зазначає, що висновки викладені у такій характеристики не підтверджені ніякими доказами, з огляду на що містять неправдиві звинувачення на адресу позивача, а відтак дані характеристики були враховані відповідачем 1 при прийнятті оскаржуваних наказів необґрунтовано.

Також позивач акцентує увагу суду на тому, що відповідно до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення у виді звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Відтак наказ відповідача 1 від 08.07.2019 № 500 о/с по особовому складу про звільнення позивача зі служби в поліції з 08.07.2019, який відповідає формі згідно до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337.

Разом з тим наголошує, що 19.06.2019 відповідач 1 вже приймав наказ № 448 про звільнення позивача зі служби в поліції, який не відповідає вимогам п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, у зв`язку з чим такий наказ не є наказом у розумінні п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту.

Додає, що оскаржувані накази були видані без врахування обставин, встановлених постановою Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/6826/19, оскільки вказаною постановою зроблено висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР, в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо стягнення розміру завданої моральної шкоди, середнього заробітку, витрат на правову допомогу, то позивач зазначив, що моральна шкода позивача полягає у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації позивача з боку відповідача, що виразилася у виданні, на думку позивача, протиправних наказів про звільнення.

Наголошує, що весь цей час репутація, честь та гідність позивача була втрачена в очах друзів та знайомих. Особливо важко було позивачу, кожний день приходити на службу та бачити погляди інших співробітників поліції як на особу, яка вчинила «поганий» вчинок та їх осудливі погляди. Це мало наслідок погіршення здоров`я позивача, а саме - був постійний головний біль та погане самопочуття, втрата ваги тіла. Позивач зазначає, що переніс оперативне вручення лікарів.

Додає, що позивач оцінює завдану йому моральну шкоду за кожний день з моменту видання наказу від 19.06.2019 № 448 та до дня подання позову і фактичного його розгляду у розмірі 500,00 гривень у день.

Натомість позивач обраховує моральну шкоду у розмірі 700,00 грн. у день. Зазначає про 49 днів триваючого порушення прав позивача, а відтак розмір моральної шкоди складає 34 300,00 грн.

Зазначає, що позивач оцінює розмір завданої йому моральної шкоди за кожний день з моменту видання наказу від 08.07.2019 № 500 о/с відносно позивача та до дня подання позову і фактичного його розгляду у розмірі 700,00 гривень у день. Зазначає про 30 днів триваючого порушення прав позивача та складає 21 000,00 грн.

Також звертає увагу, що позивач має право на стягнення з відповідача 2 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та має право на стягнення з відповідача 2 витрат на правову допомогу. Додає, що орієнтована сума судових витрат позивача щодо надання йому правової допомоги складає до 10 000,00 грн.

Підсумовуючи викладене у сукупності, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судових засіданнях позивач та представник позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги.

Позиція відповідача 1.

Начальник Департаменту патрульної поліції Жуков Євген Олександрович відзиву на позовну заяву не надав, хоча про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, зокрема, за штриховим ідентифікатором № 910 (том 2 а.с. 11).

Позиція відповідача 2.

Відповідач 2 надіслав відзив проти позову, в якому просять суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що такий позов є безпідставним та необґрунтованим.

Зазначив, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Звертає увагу, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Посилаючись на Дисциплінарний статут Національної поліції України, представник відповідачів зазначив, що за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Додає, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Представник відповідача зазначає, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пояснює, що на адресу УПП у м. Києві ДПП 26.03.2019 листом за вх. № 22783 з Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки надійшло подання для відповідного реагування та усунення недоліків щодо події за участі працівника Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП. На підставі зазначеного подання наказом УПП у м. Києві від 15.04.2019 № 12 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

Представник акцентує увагу, що відповідно до зазначеної у поданні інформації 25.03.2019 о 04 год. 32 хв. екіпажом патрульної поліції № 0110 від оперативного чергового Головного управління Національної поліції в м. Києві було отримано виклик з інформацією про те, що за адресом: м. Київ пр. Голосіївський 132, біля закладу громадського харчування «Містер Кет», особа з явними ознаками алкогольного сп`яніння перебуває за кермом автомобіля. Зазначає, що вказана подія зареєстрована у журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Голосіївського управління поліції ГУ ПН у м. Києві від 25.03.2019 № 1775.

Пояснює, що у ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що екіпажом, що прибув на місце вищезазначеного виклику було виявлено автомобіль Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_2 поруч з яким перебував, як в подальшому було встановлено, інспектор роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 На місці події екіпажом відносно ОСОБА_1 було складено протокол затримання серії АА № 161669 та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України Про адміністративне правопорушення серії БД № 318035 від 25.03.2019.

У відзиві зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 318035 від 25.03.2019, складеного о 05 год. 48 хв. інспектором роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в УПП у місті Києві встановлено, що о 04 год. 32 хв. в м. Києві, на проспекті Голосіївському, 132, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Представник відповідача звертає увагу, що дисциплінарною комісією також взято до уваги, що у протоколі про адміністративне правопорушення інспектор ОСОБА_3 допустив порушення вимог пункту 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735. Зазначені інспектором ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають вичерпному переліку вказаному в Інструкції. До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучено пояснення свідків ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) щодо відмови ОСОБА_1 проходити огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря закладу охорони здоров`я.

Представник зазначає, що у ході службового розслідування дисциплінарною комісією було переглянуто відеозапис зроблений працівниками поліції за допомогою нагрудного відеореєстратора (АА00377) під час спілкування із ОСОБА_1 , з огляду на що дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відеозапис частково підтверджує інформацію вказану поліцейськими у поясненнях щодо обставин конфлікту. Звернута увага, що переглядом відеозапису встановлено факт нетактовного спілкування ОСОБА_1 з пересічними громадянами, що стали випадковими свідками події за участю працівника поліції, чим порушено положення абзаців 1, 2, 7 пункту 1 розділу ІІ та пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179.

У відзиві зазначено, що у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарна комісії зазначила, що аналізуючи отримані письмові пояснення та відеозапис можна зауважити декілька аспектів, а саме: ОСОБА_1 пояснюючи ситуацію намагався ввести в оману членів дисциплінарної комісії зазначаючи про хворобливий стан та заперечуючи факт сп`яніння, що супроводжувалось відеозаписом.

Підсумовуючи викладене у сукупності, представник відповідача 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2019 позовну заяву залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та встановлено строк для їх усунення.

В межах встановленого судом строку позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 28.11.2019, розгляд справи продовжено у порядку спрощеного провадження без подальшого проведення судового засідання та виклику сторін.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами справи, на адресу Управління патрульної поліції у місті Києві Державної патрульної поліції з Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки надійшло листом від 28.03.2019 вх. № 22783 подання для реагування та усунення недоліків щодо події за участю працівника УПП у місті Києві ДПП.

На підставі вказаного подання, наказом УПП у м. Києві ДПП від 15.04.2019 № 12 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією 13.06.2019 складено висновок службового розслідування, призначеного за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпПА відносне інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1.

У вказаному висновку зафіксовано наступне.

25.03.2019 о 4 год. 32 хв. екіпажом № 0110 від оперативного чергового по місту було отримано виклик з інформацією, що за адресом: м. Київ, проспект Голосіївській, 132 біля закладу громадського харчування «Містер Кет», особа з явними ознаками алкогольного сп`яніння сідає за кермо автомобіля. Вказана подія зареєстрована в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Голосіївського УП ГУНП у місті Києві від 25.03.2019 № 1775.

Під час розгляду справи суду не надано відомостей відносно особи (осіб), які здійснили виклик поліції.

Екіпажом, що прибув на місце виклику було виявлено автомобіль Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_2 , поруч з яким перебував, як в подальшому було встановлено, інспектор роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол затримання серії НОМЕР_3 та протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення серії БД№ 318035 від 25.03.2019.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 318035 від 25.03.2019, складеного о 05:48 інспектором роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в УПП у місті Києві, особу якого встановлено за посвідченням водія серії НОМЕР_4 . У протоколі зазначено, що 25.03.2019 о 04:32 в м. Києві, на проспекті Голосіївському, 132, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. Свідками відмови від проходження були ОСОБА_8 , проживає у АДРЕСА_2 , та ОСОБА_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

У протоколі про адміністративне правопорушення інспектор ОСОБА_3 допустив порушення вимог пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Так, зазначені ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають вичерпному переліку вказаному в Інструкції.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучено пояснення свідків ( ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ) щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря закладу охорони здоров`я, якому надано відповідне право.

У ході службового розслідування інспектор роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на службі у Національній поліції та на посаді, перебуває з січня 2017 року, діючих дисциплінарних стягнень не має та поліцейський роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП капрал поліції ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на службі у Національній поліції та на посаді перебуває з січня 2018 року, діючих дисциплінарних стягнень не має, пояснили, що 25.03.2019 о 04:24 під час несення служби у складі екіпажу № 0110 від оперативного чергового по місту отримали виклик щодо вчинення адміністративного правопорушення за адресом: просп. Голосіївський, 132, м. Київ. Як вказувалось у повідомлені, заявник, особу якого не встановлено у т .ч. під час розгляду даної справи, помітив, що невідомий чоловік у нетверезому стані намагається поїхати на автомобілі Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_2 . У подальшому зв`язатись заявником за вказаним телефоном не вдалось, останній у зверненні не назвався та на телефонні дзвінки не відповідав. Прибувши на місце правопорушення виявили вказаний автомобіль, з-за керма якого вийшов чоловік з ознаками алкогольного сп`яніння. Поліцейські висловили законну вимогу надати відповідні документи, що встановлюють особу та на автомобіль. Громадянин спочатку пред`явив, а потім одразу сховав службове посвідчення працівника Національної поліції України. В подальшому відмовився надавати будь-які документи, проте назвався ОСОБА_1 .

З метою встановлення особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення вказаного громадянина було доставлено до приміщення Голосіївського УП ГУНП у місті Києві. В подальшому при особистому огляді було виявлено службове посвідчення серії НОМЕР_5 , видане інспектору УПП у місті Києві ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_1

Про ситуацію, що склалася поліцейські повідомили тимчасово виконуючого обов`язки старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у місті Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Погорілу Ірину Григорівну, котра 24.03.2019 заступила на нічне чергування у складі екіпажу відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у місті Києві ДПП.

У ході службового розслідування ОСОБА_12 зазначила, що під час спілкування з ОСОБА_1 відчувала запах алкоголю з порожнини рота, що додатково підтверджує перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Також зазначено, що інспектор роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на службі в ОВС перебував з травня 2012 року по квітень 2014 року у Національній поліції та на посаді перебуває з червня 2017 року, діючих дисциплінарних стягнень не має, у відповідності із пунктом 5 частини 3 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», скористався правничою допомогою. Отже, свої пояснення ОСОБА_1 надавав у присутності свого законного представника ОСОБА_13 (свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльністю № 1222 та ордер серії KB № 755303).

Пояснюючи ситуацію ОСОБА_1 зазначив, що 25.03.2019 перебував на лікарняному і мав вільний час, тому близько 04:00 відпочивав з друзями у закладі харчування «Містер Кет» за адресою: просп. Голосіївський, 132, м. Київ. Також вказав, що автомобіль Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_2 , напередодні передав у користування своєму знайомому ОСОБА_14 Близько 04:00 ОСОБА_14 висловив бажання повернути автомобіль, але оскільки ОСОБА_1 погано себе почував, попросив його переставити авто на стоянку біля «Містер Кет», тому вони разом вийшли на подвір`я. Отже, ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_14 сів за кермо, а він сам на задні пасажирські сидіння.

Прибувши до місця стоянки, ОСОБА_1 залишився біля автомобіля, а ОСОБА_14 відійшов до туалету. Майже одразу до автомобіля під`їхав екіпаж патрульної поліції, які зі слів ОСОБА_1 звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 пояснив, що можливо він виглядав хворобливо, тому поліцейські сприйняли це за ознаки сп`яніння. Разом з тим, у поясненні ОСОБА_1 не вказав засобів зв`язку із своїм знайомим ОСОБА_14 .

У висновку зазначено, що до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 звернувся 26.03.2019 та отримав довідку № 8, видану Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинно медико-санітарної допомоги Благовіщенської районної ради», котра фактично розташована за адресою: Кіровоградська обл., Благовіщенський район, м. Благовіщенське, вул. О. Гуменюка, 2, офіс 7. Хоча, у графі «місце проживання» у бланку поясненні ОСОБА_1 вказує адресу: АДРЕСА_4 .

Разом з тим, у висновку акцентовано увагу на те, що відповідно до графіку чергувань батальйонів УПП у місті Києві ДПП 26.03.2019 ОСОБА_1 повинен був стати до служби, та всупереч цьому перебував у Кіровоградській області, про виїзд за межі Київського гарнізону не доповідав.

Відповідно до вказаної довідки № 8 ОСОБА_17 необхідно було приступити до роботи 05.04.2019, але останній надав довідку № 59 про тимчасове звільнення від роботи по догляду за дитиною з 06.04.2019 по 10.04.2019, виданою медичною установою в м. Києві.

Зазначено, що у період з 11.04.2019 по 23.04.2019 ОСОБА_1 перебував на лікарняному, відповідно до листка непрацездатності серії АДХ № 581259.

Також, як зазначено у висновку, у ході службового розслідування було переглянуто відеозапис зроблений працівниками поліції за допомогою нагрудного відеореєстратора (АА00377) під час спілкування із ОСОБА_1 . Опрацюванням запису можна зауважити наступне:

ОСОБА_1 спочатку бесіди стверджує, що тверезий кермувальник знаходився у закладі «Містер Кет», а згодом замовляє послугу «тверезий водій» у службі таксі;

о 04:50 на місце прибуває працівник служби таксі, так званий «драйвер», якого ОСОБА_1 активно призиває поїхати, незважаючи на заборону поліцейських на рух. Інспектори повідомляють ОСОБА_17 , що автомобіль ймовірно є об`єктом скоєння правопорушення. Разом з тим, ОСОБА_1 всупереч вимог Правил дорожнього руху та здоровому глузду підбурює «драйвера» їхати на поліцейського, що стояв перед автомобілем та створював штучну перешкоду для руху.

о 04:58 на відеозапису ОСОБА_1 стверджує, що вживав алкоголь, а трохи згодом повідомляє поліцейським, що саме він приїхав на автомобілі до закладу.

Відеозапис частково підтверджує інформацію вказану поліцейськими у поясненнях щодо обставин конфлікту. Переглядом відеозапису також встановлено факт нетактовного спілкування ОСОБА_1 з пересічними громадянами, що стали випадковими свідками події за участю працівника поліції, чим порушив положення абзаців до абзаців 1, 2, 7 пункту 1 розділу II та пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179.

Отже, дисциплінарною комісію зауважено, що ОСОБА_1, пояснюючи ситуацію намагався вести в оману членів дисциплінарної комісії зазначаючи про хворобливий стан та заперечуючи факт вживання алкоголю, що спростовується наявним відеозаписом. Разом з тим, спростовується наявність тверезого знайомого, котрий із пояснення ОСОБА_1 приїхав на авто та ніби відійшов на декілька хвилин.

Також у висновку зафіксовано, що характеристикою, наданою комісії з проведення службового розслідування командиром роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 було встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 за період служби в УПП у місті Києві ДПП зарекомендував себе посередньо: має недостатньо високі теоретичні знання та практичні навички. До виконання службових завдань ставиться не завжди відповідально, проте на критику реагує стримано та робить правильні висновки. При спілкуванні з громадянами намагається бути ввічливий та тактовний, однак мали місце випадки незначних конфліктів. З лютого 2019 року несе службу по охороні адміністративної будівлі.

Також зафіксовано, що присяга працівника поліції, яку склав ОСОБА_1 зобов`язує поліцейського дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини та честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Дисциплінарною комісією за результатами службового розслідування зроблено висновок про те, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування вважати такими, що підтвердилися. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пункту 1 статті 1 та пунктів 1, 2, 6 і 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», вимог абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року № 1179, враховуючи пункт 3.17 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов`язаних із загибеллю й травмування особового складу» від 16 березня 2007 року № 81, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», керуючись пунктом 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», інспектор роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 заслуговує на звільнення зі служби в поліції.

Також, дисциплінарна комісія, керуючись статтею 19, частинами 1, 6, 8 та 9 статті 20, статтею 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та згідно з Переліком посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень, затвердженого наказом Національної поліції України від 04.10.2018 № 929, із змінами внесеними наказом Національної поліції України від 05.03.2019 № 210, начальникові УПП у місті Києві ДПП Зозулі Ю.Г. рекомендувала здійснити дії щодо порушення перед керівництвом Департаменту патрульної поліції - Жуковим Є.О. клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 із застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції.

19.06.2019, на підставі висновку від 13.06.2019 службового розслідування, призначеного за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП відносно інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1, затвердженого начальником УПП у м. Києві ДПП Зозулею Ю. начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції Євгеном Жуковим 14.06.2019 прийнято наказ № 448 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника».

Даним наказом, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, п.п. 1, 2, 6, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», вимог абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року № 1179, відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосовано вид дисциплінарного стягнення, яким інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

На підставі наказу від 19.06.2019 № 448 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника» начальником ДПП Євгеном Жуковим прийнято наказ від 08.07.2019 № 500 о/с «Про особовий склад», яким відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0018686), інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега), з 08.07.2019, з відрахуванням грошового забезпечення за 15 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Позивач, вважаючи вказані накази протиправними та такими, що порушують права позивача, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина 1 статті 17 Закону № 580-VIII).

За змістом частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Разом з тим, пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 06.12.2016 за №1576/29706 (далі - Правила № 1179), передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

В той же час, за змістом пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм етичної поведінки. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Таким чином, можна дійти висновку, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також неухильно дотримуватися норм етичної поведінки поліцейського.

Між тим, частиною 1 статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону № 580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження встановлюється Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина 2 вказаної статті Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

В той же час, згідно з статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Отже, дисциплінарним проступком, є, зокрема, неналежне виконання чи невиконання поліцейським положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також порушення норм етичної поведінки поліцейського.

Суд зазначає, що за вчинення працівником поліції адміністративного правопорушення або порушення правил етики поліцейського у позаслужбовий час, також є дисциплінарними проступками, відповідальність за які передбачена Дисциплінарним статутом та Законом України «Про Національну поліцію».

В той же час, частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина 2 вказаної статті Дисциплінарно статуту).

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування регулюються Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт 1 розділу V Порядку № 893).

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд зазначає, що у разі наявності повідомлення про порушення поліцейським положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також порушення норм етичної поведінки поліцейського, у тому числі позаробочий час, з метою встановлення таких обставин, дисциплінарною комісією проводиться службове розслідування.

При цьому, якщо дисциплінарна комісія в ході службового розслідування дійде висновку про наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, до такого поліцейського застосовується дисциплінарне стягнення.

Слід відмітити, що вид дисциплінарного стягнення поліцейського визначається дисциплінарною комісією виходячи з характеру проступку поліцейського, обставини, за яких він був учинений, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Варто також зауважити, що вид дисциплінарного стягнення повинен бути співмірним із вчиненням поліцейським дисциплінарного проступку.

Так, як вже встановлено судом, дисциплінарною комісією за результатами службового розслідування зроблено висновок про те, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пункту 1 статті 1 та пунктів 1, 2, 6 і 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту; вимог абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил № 1179, інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 заслуговує на звільнення зі служби в поліції.

Таких висновків комісія дійшла з тих підстав, що 25.03.2019 о 4 год. 32 хв. екіпажем № 0110 від оперативного чергового по місту Києву було отримано виклик з інформацією, що за адресою: м. Київ, проспект Голосіївській, 132 біля закладу громадського харчування «Містер Кет», особа з явними ознаками алкогольного сп`яніння сідає за кермо автомобіля. Екіпажем, що прибув на місце виклику було виявлено автомобіль Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_2 , поруч з яким перебував інспектор роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1, з огляду на що екіпаж № 0110 дійшов висновку про порушення позивачем вимог частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 318035 від 25.03.2019.

Відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, адміністративний суд, вирішуючи дану адміністративну справу по суті, не надає оцінку обставинам в рамках застосування частини 1 статті 130 КУпАП, оскільки наведене знаходиться поза межами юрисдикції суду у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, адміністративний суд, у відповідності до частини 1 статті 2 КАС України здійснює судочинство у сфері саме публічно-правових відносин та виходячи з положень частини 2 статті 2 КАС України, перевіряє чи прийняті оскаржувані накази на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, розсудливо та з дотриманням принципу рівності перед законом.

Як зазначено у висновку службового розслідування, подія, яка трапилася з позивачем 25.03.2019, призвела до порушення інспектором ОСОБА_1 пунктів 1, 2, 6 та 7 частини 3 статті 1 Статуту та вимог абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил № 1179, що, на думку дисциплінарної комісії, є порушенням службової дисципліни, що стосується неетичної поведінки ОСОБА_1 на місці події, вчинення дій, спрямованих на уникнення відповідальності за скоєне та висловлюванні нецензурних слів на адресу перехожих та вчинені дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Натомість, висновки службового розслідування не доведені перед судом належними та допустимими доказами.

Фактично, у висновку службового розслідування описано обставини вчинення, на думку відповідачів, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зазначено, що саме їх вчинення призвело до порушення вказаних норм законодавства.

Комісією зроблено висновки про те, що ОСОБА_1 25.03.2019 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та з урахуванням п. 3.17 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 16.03.2007 № 81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов`язаних із загибеллю й травмуванням особового складу» комісія рекомендувала застосувати найжорсткіший вид стягнення звільнення зі служби у поліції.

Між тим, як вже зазначалося, поліцейські, що прибули до місця події, засвідчили те, що позивач знаходися біля автомобіля.

Разом з тим, по-перше, Голосіївським районним судом міста Києва розглянуто адміністративні матеріли у справі № 752/6826/19 про притягнення ОСОБА_1 (позивача у даній справі), інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берегу) УПП у м. Києві ДПП, до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за результатами розгляду яких Голосіївським судом м. Києва 19.06.2019 прийнято постанову, яка не оскаржувалась (за даними ЄДРСР) та якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі № 752/6826/19 про адміністративне правопорушення, Голосіївський районний суд міста Києва зазначив: «З протоколу про адміністративне затримання АА № 161669 від 25.03.2019 р. встановлено, що 25.03.2019 р. о 05 год. 27 хв. ОСОБА_1 був доставлений у службове приміщення Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для складення протоколу про адміністративне правопорушення і встановлення особи. 25.03.2019 р. о 07 год. 38 хв. ОСОБА_1 був звільнений, у зв`язку із встановленням його особи на підставі посвідчення водія ВХХ 685247 Центр ДАІ 8002 від 14.05.2015 р. і складенням протоколу БД 318035.

З дослідженого відеозапису встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складався у приміщенні Голосіївського ВП ГУНП, о 07 год. 20 хв. 25 березня 2019 року був наданий ОСОБА_1 для ознайомлення і підписання.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення у графах дата і місце складення протоколу зазначено, що він складений 25.03.2019 р. о 05 год. 48 хв. у м. Києві на проспекті Голосіївському ,132.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто на 05 год. 48 хв. 25.03.2019 р. особа ОСОБА_1 була встановлена на підставі посвідчення водія НОМЕР_4 .

Вказані відомості суперечать відомостям зазначеним у протоколі про адміністративне затримання АА № 161669 від 25.03.2019 р., в якому зазначено, що 25.03.2019 р. о 05 год. 27 хв. ОСОБА_1 був доставлений у службове приміщення Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для складення протоколу про адміністративне правопорушення і встановлення особи. А також поясненням лейтенанта поліції ОСОБА_3, який у судовому засіданні зазначив, що особа ОСОБА_1 була встановлена на підставі даних бази Армор за прізвищем, яке він побачив у посвідченні, яке знаходилось в руках ОСОБА_1 .

Вказані обставини, як зазначено у вказаній постанові суду, дають суду підставив вважати, що відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам події.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що інспектором роти № 1 батальйону № 2 полку №1 УПП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_3 встановлено, що 25 березня 2019 року о 04 год. 32 хв. ОСОБА_1 на проспекті Голосіївському, 132 у м. Києві керував транспортним засобом «Suzuki SX4», н.з. НОМЕР_2 .

Натомість під час допиту у суді лейтенант поліції ОСОБА_3 і капрал поліції ОСОБА_10 , який разом з ним був в одному екіпажі, зазначили, що особисто вони не бачили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на проспекті Голосіївському, 132 у м. Києві. В той час, коли вони під`їхали до місця події ОСОБА_1 стояв поряд з автомобілем.

Факт керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом також заперечується свідком ОСОБА_14 , і не підтверджується свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, Голосіївським районним судом м. Києва встановлено, що інспекторами поліції не підтверджено керування ОСОБА_1 транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння та навіть перебування позивача за кермом.

Суд зазначає, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є адміністративним правопорушенням, стягнення за яке накладається судом за наслідками розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення. На момент складання висновку службового розслідування та винесення оскаржуваних наказів постанова суду, яка б підтверджувала винність позивача у вчиненні адміністративних правопорушень за статтею 130 КУпАП, була відсутня.

Варто додати, що матеріали адміністративної справи не містить жодних доказів оскарження інспекторами поліції постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2019 у справі № 752/6826/19 в порядку апеляційного оскарження.

По-друге, у судовому засіданні представник відповідача 2 зазначив про те, на відеозаписах, зроблених інспекторами з місця події вбачається, що позивач спілкувався нецензурною лайкою, а у службовому розслідуванні комісією зроблено висновок щодо нетактовного спілкування ОСОБА_1 з пересічними громадянами, що стали випадковими свідками події за участю працівника поліції.

Натомість, ознайомившись з наявними в матеріалах справи з місця події відеозаписами, зробленими 25.03.2019 нагрудним відеореєстратором інспектора, які містяться на електронних носіях (доказах), а саме: дисках DVD-R № МEP6A7UC18203505 та № MEP6a7UC18203619, судом не вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є протиправною, а спілкування останнього з пересічними громадянами або з поліцейськими є нетактовним.

Слід додати, що на вказаних відеозаписах взагалі не вбачається спілкування ОСОБА_1 з пересічними громадянами, з огляду на що доводи представника відповідача та дисциплінарної комісії щодо вказаних обставин спростовуються відеозаписами які містяться на диску № МEP6A7UC18203505 з місця події.

Натомість, з таких відеозаписів вбачається, що поведінка поліцейських, які прибули на місце події по відношенню до позивача є провокуючою, а розмова таких поліцейських на протязі вказаної події періодично містить нецензурну лексику та прояви неповаги до ОСОБА_1 .

Більш того, на 09 хвилині 24 секунді відео № на диску № МEP6A7UC18203505 видно, що о 5 годині 14 хвилин, до позивача, який не вчиняв жодних протиправних дій чи навіть різкої поведінки, застосовано засоби спеціального обладнання (кайданки). Позивач, запитуючи у інспекторів на якій підставі його затримано, останні відповіли, що його затримано для встановлення особи. Однак, суд зазначає, що особу позивача інспекторами поліції встановлено раніше на підставі посвідчення водія № НОМЕР_4 .

В той же час, у відповідності до ч. 1 ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на відео не вбачається, як під час затримання так і після такого затримання складання інспекторами поліції протоколу затримання особи.

За результатами ознайомлення з відеозаписами з приміщення Голосіївського ВП ГУПН у м. Києві під час огляду (обшуку) ОСОБА_1 , судом також не встановлено протиправної поведінки ОСОБА_1 у приміщенні Голосіївського відділу поліції, незважаючи навіть на те, що понятий - ОСОБА_24 , який був присутній під час огляду (обшуку) ОСОБА_1 провокував останнього на різку поведінку, неодноразово наголошуючи на тому, що ОСОБА_1 є «театралом».

Варто також зауважити, що на 01 хвилині 27 секунді відео № диску DVD-R № MEP6a7UC18203619 до кімнати, де проводився обшук ОСОБА_1 , зайшла особа у формі поліцейського, яка намагалася привітатися із понятим ОСОБА_25 шляхом рукостискання, натомість останній, ігноруючи такі привітання, продовжував провокувати позивача та проявляти неповагу.

Крім того, на 07 хвилині 14 секунді відео № диску DVD-R № MEP6a7UC18203619 до кімнати де проводився обшук ОСОБА_1 , зайшла інша особа у формі поліцейського, яка у руках тримала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та яка також намагалася привітатися з понятим ОСОБА_24 шляхом рукостискання, з огляду на що, можна зробити висновок, що понятий ОСОБА_25 , є доволі знайомими, що породжує обґрунтований сумнів у неупередженості та безсторонності понятих.

Суд повторно наголошує, що за результатами ознайомлення з відеозаписами з місця події, які містяться на електронних носіях (доказах), а саме: дисках DVD-R № МEP6A7UC18203505 та № MEP6a7UC18203619, судом не встановлено обставин, які б давали дисциплінарній комісії підстави дійти обґрунтованого та беззаперечного висновку, співмірного із встановленими обставинами, про рекомендацію щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції.

З відеозаписів також вбачається, що позивач не намагався вчиняти діяння щодо керування транспортним засобом, оскільки на місце події прибула особа, так званий «драйвер», про що також зафіксовано у висновку службового розслідування.

Посилання комісії у висновку службового розслідування на те, що ОСОБА_1 активно призивав «драйвера» поїхати, незважаючи на заборону поліцейських на рух та пояснення позивача відносно обставин події, за висновком суду, не є дисциплінарним проступком, якому притаманне найжорсткіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. На відеозаписі видно, як позивач надає особі - «драйверу» реєстраційне посвідчення на транспортний засіб Suzuki SX-4, номерний знак НОМЕР_2 та пропонує поїхати з тих підстав, що поліцією не затримано такий транспортний засіб.

Крім того, суд також бере до уваги пояснення свідків лейтенанта поліції ОСОБА_3 і капралу поліції ОСОБА_10 , які були допитані Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/6826/19, які разом були в одному екіпажі та які повідомили, що особисто вони не бачили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на проспекті Голосіївському, 132 у м. Києві та коли вони під`їхали до місця події ОСОБА_1 стояв поряд з автомобілем.

Вказане також підтверджує, відсутність у ОСОБА_1 протиправних діянь або такої поведінки (етичної), які б могли потягли за собою вчинення дисциплінарного проступку у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи.

Натомість, проаналізувавши зміст висновку службового розслідування судом не встановлено у такому висновку пояснень безпосереднього керівника позивача, що свідчить про порушення дисциплінарною комісією пункту 6 частини 1 статті 19 Дисциплінарного статуту.

Судом також враховується, що раніше ОСОБА_1 не притягувався до дисциплінарної відповідальності та відсутні докази застосуванню до останнього дисциплінарного стягнення.

Більш того, у матеріалах особової справи наявний відгук-характеристика керівника стажування, в якій зазначено, що за час проходження стажування з 01.02.2018 по 01.05.2018 ОСОБА_1 на посаді інспектора батальйону Управління патрульної поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно.

Відтак, підсумовуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що накази начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича від 19.06.2019 № 448 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції та від 08.07.2019 № 500 о/с звільнення позивача зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції у місті Києві є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у т.ч. як такі, що прийняті без врахування всіх обставин, що мали значення для прийняття законного рішення, не є адекватними (співмірними) із обставинами, що фактично мали місце.

Щодо посилання позивача на те, що його вказаними наказами ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції двічі, то суд вважає вказане посилання безпідставним, з огляду на те, що наказ начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича від 19.06.2019 № 448 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників» прийнято за результатами службового розслідування та на підставі ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту до позивача застосовано вид дисциплінарного стягнення - у вигляді звільнення зі служби. Натомість, на підставі наказу від 19.06.2019 № 448 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників» та у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» начальником Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича прийнято наказ від 08.07.2019 № 500 о/с «По особовому складу», яким реалізовано вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, хоча і протиправно.

Відповідно до п. 24 Положення № 114 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

Згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи наведене вимога позивача про зобов`язання Департамент патрульної поліції поновити позивача на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, то суд зазначає про наступне.

В контексті ж поновлення прав позивача у зв`язку з прийняттям оскаржуваного наказу, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Так, відповідно до абз. 3 п. 4 Порядку в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

При цьому, згідно з п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Так, згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 08..08.2018 № 78/0/206-18 10.2017 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» кількість робочих днів: у липні - 23; у серпні - 21; у вересні - 21; у жовтні - 22; у листопаді - 21; у грудні - 21.

В матеріалах справи наявна довідка від 22.10.2019 № 2167 про доходи ОСОБА_1 , відповідно до якої середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням, складає 13 502,54 грн., натомість, середньоденна заробітна плата позивача складає 442,71 грн.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі звільненого працівника, що в даному випадку з 08.07.2019 по 10.12.2019 становить 109 робочих днів, з яких: у липні 17, у серпні 21, у вересні 21, у жовтні 22, у листопаді 21 та у грудні 7.

Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 09.07.2019 (наступний день за днем звільнення) по 10.12.2019 (день прийняття судового рішення) становить 48 255,39 грн. (без урахування податків та зборів) (442,71 грн. х 109 робочих днів).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 55 300,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

За змістом ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування …».

Згідно з ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Зі змісту наведених норми випливає, що основною умовою відшкодування моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 804/2252/14, від 31.01.2018 у справі № 813/5138/13-а та в рішеннях Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 800/500/16, від 01.03.2018 у справі № 9901/377/18.

У даному випадку, враховуючи встановлені вище судом обставини неетичної та провокуючої поведінки з боку працівників поліції відносно позивача, нецензурної лайки з боку поліцейських на адресу позивача, явні прояви неповаги до позивача, безпідставне застосування кайданок до позивача, що у сукупності природного спотворює уяву про законність та правопорядок та є таким, що принижує честь і гідність людини, є приниженням людської особистості та суспільної значимості людини, що у сукупності вочевидь, природно призводить до розпачу людини, душевних страждань, які пов`язані із усвідомленням такого стану речей.

Таким чином, за встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди з урахуванням характеру правовідносин сторін, обставин справи та засад розумності і справедливості.

З урахуванням наведеного у сукупності суд, керуючись власним переконанням оцінки обставин завдання позивачу моральної шкоди, обсягу шкоди, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає, що за обставин даної справи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача, становить 5 000 грн. (п`ять тисяч грн.) Тобто, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення моральної шкоди з Департаменту патрульної поліції.

Згідно з п.п. 2 та 3 ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції з 09.07.2019 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 13 502,54 грн. підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень чч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачами не спростовано доводів позивача та не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність прийняття наказів начальником Департаменту патрульної поліції Жуковим Євгеном Олександровичем від 19.06.2019 № 448 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції та від 08.07.2019 № 500 о/с звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції у місті Києві.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 371 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича від 19.06.2019 № 448 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича від 08.07.2019 № 500 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції у місті Києві.

4. Поновити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції з 08.07.2019.

5. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, код ЄДР: 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 48 255,39 грн. з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

6. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3, код ЄДР: 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч грн.).

7. Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції з 08.07.2019 та у частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 13 502,54 грн. з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

8. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін