Справа № 555/1263/19
Суддя: Собчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1263/19
Номер провадження 2-а/555/53/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Собчука А. Ю.,

при секретарі Кухарчук Л.В.,

з участю представника позивача, адвоката Захарчука М.І.

представника відповідача Іванової А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара Березнівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Антонюка Сергія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся із позовом до військового комісара Березнівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Антонюка С.В. про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 24.05.2019 року відповідачем була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210 КУпАП по факту порушення правил військового обліку, а саме не з`явлення до військового комісаріату без поважних причин, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, оскільки він не порушував правил військового обліку. Так, позивач вказує, що не був жодним чином повідомлений про необхідність прибуття до військового комісаріату у встановлений строк, оскільки повісток та інших письмових документів про виклик до військового комісаріату не отримував. Крім того, йому не відомо, на підставі якого саме протоколу прийнято відповідачем оскаржувану постанову, адже постанова не містить жодних посилань на протокол про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що у його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, копію протоколу він не отримував, а тому вважає що він не складався взагалі. Також позивач зазначає, що з оскаржуваної постанови неможливо встановити час та місце вчинення адміністративного правопорушення, адже в ній не зазначено, коли та на підставі якого документу він був повідомлений про необхідність з`явитися до військового комісаріату, коли він не з`явився на виклик та до якого військового комісаріату.

Позивач покликається на те, що при винесені оскаржуваної постанови не зазначені будь-які докази наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП, а також вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач не дотримався процесуальних вимог.

У зв`язку з наведеними обставинами позивач просить скасувати постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 суб`єкт владних повноважень в судове засідання надіслав відзив на позовну заяву із додатками, у якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вказує на те, що позивач відповідно до ч.8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, зобов`язаний був з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України. Крім того, призовник ОСОБА_3 з 2015 року перебуває у списку розшуку призовників, які не з`явилися для проходження медичної та призовної комісії до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачу неодноразово були надіслані попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повідомлення про прибуття на призовну дільницю до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) для проходження медичної комісії. 10.05.2019 року представники ІНФОРМАЦІЯ_1 проводили оповіщення, а саме в розписці зазначено, що призовник ОСОБА_1 , відмовився від отримання повістки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії. Підтвердженням цього є Акт про проведення оповіщення від 08.05.2019 року.

10.05.2019 року начальником відділення призову капітаном ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення №182 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.210 КУпАП. 13.05.2019 року громадянину ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд справи про адміністративного правопорушення, вказана дата прибуття 16.05.2019 року. В повідомленні зазначено, що в разі неявки справа буде розглянута без участі порушника. Оскільки будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення від нього не надходило, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 були з`ясовані всі обставини справи, визначені у статті 280 КУпАП та 24.05.2019 року було прийнято рішення про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 119 грн. за неявку на виклик до військового комісаріату без поважних причин.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

08.07.2019 року було відкрите провадження у адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Представник позивача адвокат Захарчук М.І. в судововому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні просила в позові відмовити покликаючись на заперечення надані в відзиві на позов.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 та СП ОСОБА_2 від 14.02.2019 року за №19 АГД на виконання Указу Президента від 30.01.2019 року за №22/2019 та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проводиться призов громадян на строкову військову службу.

В травні 2015 року, 16.11.2016 року, 12.04.2017 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 335 КК України та зобов`язано прибути на призовну дільницю.

Згідно акту про відмову призовника від отримання повістки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії працівниками Березнівського РТЦК та СП від 08.05.2019 року ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку.

Із протоколу про адміністративне правопорушення за №182 від 10.05.2019 року, складеного начальником відділення призову Березнівського РТЦК та СП ОСОБА_4 , ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210 КУпАП, оскільки не з`явився на виклик до військового комісаріату без поважних причин.

Відповідно до супровідного листа Березнівського РТЦК та СП від 13.05.2019 року за №1026 ОСОБА_1 надіслано вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно акту про вручення розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 15.05.2019 року ОСОБА_1 відправлено поштою.

Із повідомлення Березнівського РТЦК та СП від 10.05.2019 року за №1008 встановлено, що ОСОБА_1 повідомлявся про необхідність прибути для участі у розгляді справи на 09 годину 00 хвилин 16.05.2019 року.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП від 24.05.2019 року, винесеної відповідачем, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП по факту порушення правил військового обліку, а саме, не з`явився до військового комісаріату без поважних причин, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.

Згідно супровідного листа Березнівського РТЦК та СП за №1410, ОСОБА_1 оскаржувану постанову надіслано 27.05.2019 року.

Норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як на один із доказів вчинення адміністративного правопорушення, сторона відповідача покликається на протокол про адміністративне правопорушення №182 від 10.05.2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до положень ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі ( ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП).

Однак вказаним вимогам наданий стороною відповідача протокол про адміністративне правопорушення не відповідає, так як у ньому відсутня дата вчинення адміністративного правопорушення, процедура його складання відбулась із порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Як вбачається із повідомлення Березнівського РТЦК та СП від 10.05.2019 року №1008 для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 викликався на 16.05.2019 року на 09 годину 00 хвилин.

Проте оскаржувана постанова була прийнята відповідачем 24.05.2019 року. Доказів про сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи саме 24.05.2019 року суду представлено не було.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 283 КУпАП визначає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), яка винесла постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, з`ясованих під час розгляду справи; зазначення нормативно-правового акту, яким передбачена відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як встановлено із оскаржуваної постанови, винесеної відповідачем, «громадянин ОСОБА_1 порушив правил військового обліку, а саме неявка на виклик до військового комісаріату без поважних причин».

Відповідно до ч.8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову - призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України.

Відповідно до частини 10 статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у разі неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісаріату на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за неявку військовозобов`язаного чи призовника на виклик до військового комісаріату без поважних причин.

Аналіз вказаної правової норми дозволяє дійти до висновку, що об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у тому, що суб`єкт відповідальності, будучи належним чином сповіщений, не прибув до військового комісаріату без належних причин.

Однак опис з`ясованих обставин під час розгляду відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не містить дати вчинення адміністративного правопорушення останнім, що позбавляє можливості з`ясувати, чи належним чином була сповіщена особа про необхідність явки до військового комісаріату, чи відсутні поважні причини такої неявки, а отже і встановити, чи містять дії ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Як вбачається із акту про відмову призовника від отримання повістки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії від 08.05.2019 року ОСОБА_1 оповіщений про явку на призовну дільницю не був.

Будь-яких інших доказів, які б підтвердили факт виклику особи на певну дату та отримання позивачем такого виклику сторона відповідача суду не представила.

Також із змісту постанови вбачається, що свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 визнав, хоча судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд погоджується із доводами сторони позивача про відсутність у оскаржуваній постанові посилання на будь-які докази, що підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Крім того, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 245 від 24 травня 2019 року імя правопорушника вказано ОСОБА_5 ", однак згідно паспорта серії НОМЕР_1 ім`я ОСОБА_6 вказано " ОСОБА_7 " , що дає підстави вважати, що даний протокол складений на іншу особу.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Таким чином, у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено доведений на його думку факт порушення позивачем законодавства.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які могли б підтвердити правомірність прийняття оскаржуваного рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст. 5, 77 ч.3 ст. 243,244- 246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісара Березнівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Антонюка Сергія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову військового комісара Березнівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Антонюка Сергія Васильовича № 245 від 24 травня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 119 грн. та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Березнівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 02 грудня 2019 року.

Суддя: А.Ю. Собчук