Справа № 160/12197/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 грудня 2019 року Справа № 160/12197/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Апарату Верховної Ради України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Апарату Верховної Ради України щодо відмови у виплаті компенсації за 80 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки;

- зобов`язати Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити компенсацію за 80 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки;

- зобов`язати Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відтак, вивчивши подану позовну заяву, суд встановив, що адміністративний позов не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, а саме: в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві не зазначено офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача; в порушення ч. 6 ст. 161 КАС України, позивач не надав суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом та докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, відома офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти сторін та інших учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви, фактично надісланою суду поштою 28.11.2019 року, вбачається, що відповідно до довідки № 9-1-15/927 від 03.09.2019 року, у зв`язку з відсутністю економії фонду оплати праці помічників консультантів народного депутата ОСОБА_2 компенсація за 80 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки позивачу не виплачувалась. До позову додана копія вказаної довідки. Проте, позивач не зазначає суду, коли він дізнався про порушення його права або коли ним була отримана вказана довідка, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких тверджень. Адже, строк звернення до адміністративного суду з позовом складає один місяць.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас, разом з позовною заявою на виконання вимог ст. 121, ч. 6 ст. 161 КАС України позивач не надав суду письмового клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав суду доказів в обґрунтування поважності причин пропуску ним строку звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 04.10.2010 року у справі «Меньшакова проти України (заява № 377/02) зазначено, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ).

Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93). Суд підкреслює, що у сфері тлумачення національного законодавства, зокрема, процесуальних правил, що застосовуються у судовому провадженні, його роль обмежується перевіркою того, чи результати такого тлумачення національними органами влади, особливо судами, відповідають Конвенції (рішення у справі «Звольський та Звольська проти Чеської Республіки» (Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic), заява № 46129/99, п. 46, ЕСПЛ 2002-ІХ).

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України позовну заяву залишити без руху із наданням позивачу десятиденного строку для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 121, 122, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду:

- виправленої позовної заяви в редакції із зазначенням відомої офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача або зазначення про те, чи відомі такі засоби зв`язку;

- клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та письмові докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Залишення позовної заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька