Справа № 160/9736/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Справа № 160/9736/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ч.7 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 п.п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 до загального трудового стажу, а також стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період його роботи з 06.06.1984 р. по 01.04.2000 р. у КСП ім. Дзержинського Покровського району, з 01.04.2000 р. по 13.11.2006 року, а також з 12.03.2007 р. по 10.05.2016 р. - в ТОВ «Обрій», із даного періоду - з 01.09.1990 року по березень 2000 року - на посаді тракториста-машиніста, та призначити пільгову пенсію відповідно до п. «в» ч.7 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 п.п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із дати звернення з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 06.06.1984 р. по 01.04.2000 р. працював у КСП ім. Дзержинського Покровського району, з 01.04.2000 р. по 13.11.2006 року, а також 12.03.2007 р. по 10.05.2016 р. - в ТОВ «Обрій», із даного періоду - з 01.09.1990 року по березень 2000 року - на посаді тракториста-машиніста, що підтверджуються трудовою книжкою, а також відповідними довідками. З питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень п.2 п.п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся до відповідача із заявою та необхідними документами, проте у призначенні пенсії йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих пільговий характер роботи, а саме: не підтверджено стаж роботи на посаді тракториста-машиніста за період з 01.01.1986 р. по 31.12.1986 р. а також з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року. Дії відповідача по фактичній відмові у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач вважає неправомірними, а рішення відповідача незаконним та прийнятим з порушеннями вимог пенсійного законодавства, що порушує законне право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Зауважив, що оскільки державна політика з питань пенсійного забезпечення спрямована на отримання громадянами пенсії у розмірі, передбаченому Законом на відповідача покладений обов`язок призначати пенсію в розмірі, який відповідає вимогам Закону. Позивач вважає, що відповідач повинен був прийняти до уваги його трудову книжку, а також надані уточнюючі довідки, відповідно до яких його трудовий стаж на посаді тракториста-машиніста є достатнім для призначення пільгової пенсії за віком. Таким чином, позивач вважає, що відмова відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є неправомірною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
29.10.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить адміністративний позов залишити без задоволення. В обґрунтування відзиву зазначив, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про роботу позивача на посаді тракториста-машиніста та про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. В записах трудової книжки в розрізі кожного року де зазначена кількість відпрацьованих днів, встановлений мінімум та посада відсутні підстави проведених записів та записи не завірено печаткою. Згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював в колгоспі ім. Дзержинського, який реорганізовано в ТОВ Мрія, проте державна реєстрація ТОВ Мрія припинена на підставі судового рішення, що не пов`язане з банкрутством. У такому випадку підтвердження стажу роботи проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Факт роботи заявника саме на посаді тракториста та про його зайнятість у рослинництві (тваринництві) наданими документами не підтверджується, інші документи, підтверджуючи роботу заявника, на посаді тракториста та про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції не надані. За таких обставин комісією прийнято рішення від 18.03.2019 року № 24, що для підтвердження періодів роботи з 01.01.1986 по 31.12.1986 та з 01.09.1990 рік по 31.03.2000, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Згідно наданих документів страховий стаж позивача склав 33 роки 7 місяців 16 днів, пільговий складає 14 років 10 днів, тому листом Головного управління від 26.04.2019 року № 483/03.24 правомірно та на законних підставах відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Також у відзиві представник відповідача просив розглянути справу за участю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за участю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Дніпропетровській області та з 01.02.2018 року отримує пенсію по інвалідності.
28 січня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просив перерахувати пенсію, у графі вид пенсії зазначив: «перехід на інший вид пенсії». Разом з заявою позивач надав пакет документів для призначення пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: копію паспорту, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію трудової книжки, копію диплому про навчання, копію військового квитка, копію посвідчення водія, копію посвідчення тракториста-машиніста, архівна довідка про стаж роботи, архівна довідка про стаж роботи на посаді тракториста в ліквідованому колгоспі «Маяк».
Рішенням Комісії при ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №24 від 18.03.2019 року вирішено, що для підтвердження періодів роботи з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає підстав.

Листом ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 26.04.2019 року № 483/03.24 позивачу було повідомлено про рішення Комісії при ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №24 від 18.03.2019 року, з огляду на яке відповідач вирішив, що для призначення пенсії за віком немає законних підстав.

22.08.2019 року позивач звернувся до відповідача із листом вх.№ 6326/Б-09, в якому просив підтвердити стаж роботи на посаді тракториста за період з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року, що становить 10 років 6 місяців та вирішити питання про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Листом ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 05.09.2019 року №6326/Б-09 позивачу було повідомлено про рішення Комісії при ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №24 від 18.03.2019 року, з огляду на яке Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №16 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління в призначенні пенсії за віком позивачу було відмовлено.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у зарахуванні періодів роботи з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також з діями відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон України №1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до п.3 ч.2 статті 114 Закону України №1058 чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Аналогічні приписи також містяться у п. в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон України №1788), відповідно до якого, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії тракторист-машиніст, запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водійльонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, в даному випадку 55 років, а також наявність кількості відповідного стажу: загального - не менше 30 років та 20 років на посаді тракториста-машиніста.

Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України №1788основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаної норми постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з п.1 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до вимог п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню

зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 (далі за текстом Порядок №18-1), порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до п.3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Згідно з п.11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

Пунктами 13, 14 Порядку №18-1 встановлено, що управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднані управління, приймають документи, необхідні для підтвердження стажу роботи, перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.14 вищевказаної Інструкції, встановлено, що у графі 3 трудової книжки Відомості про роботу пишеться: прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторіпрофесій.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та не потребує додаткових відомостей у разі наявності відповідних записів у ній.

З матеріалів справи вбачається, що спірними періодами не зарахованими відповідачем до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є періоди з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року.

Згідно записів, які містяться у трудовій книжці позивача, 06.06.1984 року ОСОБА_1 було прийнято водієм до колхозу ім. Дзержинського після повернення зі служби у радянській армії.

Наступні два записи, які міститься у трудовій книжці позивача датовані 01.04.2000 року, згідно них позивач був звільнений з членів ксп ім. Дзержинського у зв`язку з реорганізацією та прийнятий на роботу в ТОВ агрофірму «Обрій» (механізатором - закреслено) трактористом.

В записах трудової книжки розділу «Трудова участь в суспільному господарстві», в розрізі кожного року де зазначена кількість відпрацьованих днів, встановлений мінімум та посада не зазначені документи на підстави яких були проведені ці записи, при цьому самі записи не завірено печаткою, отже вони належним чином не оформлені, а тому не є належними доказами підтверджуючими роботу позивача у спірні періоди на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії.

Отже, у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про роботу позивач на посаді тракториста-машиніста та про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

За наведених обставин, відповідно до п.20 Порядку №637 для підтвердження пільгового трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, які видаються на підставі первинних документів за час виконання роботи.

В архівній довідці від 27.12.2018 року № 96, яка була надана відповідачу для підтвердження пільгового стажу та до суду разом з адміністративним позовом, зазначено, що в книгах обліку праці члену колгоспів ім. Дзержинського ОСОБА_1 значиться з 1982 року по березень 2000 року, вказана кількість відпрацьованих днів та отримана заробітна плата, також у довідці міститься інформація про посади на яких позивач працював у цей період.

Згідно наведеної архівної довідки у 1986 році позивач працював слюсарем, проте зазначена посада не дає права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також згідно архівної довідки, у період з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року позивач працював на посадах «водит», «трак.», «тр.», «тр-ст», «мех» або посада не вказана, при цьому повна назва посад у цей період в довідці не зазначена, а також інформація про зайнятість позивача у спірний період у виробництві сільськогосподарської продукції також відсутня.

За наведених обставин суд погоджується з доводами відповідача, що факт роботи позивача саме на посаді тракториста та про його зайнятість у рослинництві(тваринництві), безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, наданими документами не підтверджується.

З матеріалів справи також вбачається, що разом з трудовою книжкою та наведеною архівною довідкою позивач надавав відповідачу посвідчення тракториста-машиніста від 25.07.2000 року, проте суд зазначає, що це посвідчення видане позивачу після звільнення з колгоспу та надає право позивачу керувати тракторами та самохідними машинами, а не підтверджує факт роботи тракториста-машиніста у періоди з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року.

Інші документи, підтверджуючи роботу ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста та про його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції позивачем не надані.

Слід зазначити, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював в колгоспі ім. Дзержинського, який реорганізовано в ТОВ Мрія.

В довідці з Єдиного державного реєстру зазначено, що державна реєстрація ТОВ Мрія припинена на підставі судового рішення, що не пов`язане з банкрутством.

У такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Комісії створюються при Головних управліннях Пенсійного фонду України до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці.

Відповідно до п.6 наведеної постанови основними завданнями Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, розглянула заяву та документи позивача.

За результатами розгляду заяви та документів позивача комісією прийнято рішення від 18.03.2019 року № 24, що для підтвердження періодів роботи з 01.01.1986 по 31.12.1986 та з 01.09.1990 рік по 31.03.2000, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає підстав.

Також Комісією визначено, що згідно наданих документів страховий стаж позивача склав 33 роки 7 місяців 16 днів, пільговий складає 14 років 10 днів.

Суд наголошує на тому, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2019 року № 24 позивачем не оскаржувалось та є чинним.

При цьому позивач не погоджується з діями відповідача щодо відмови у зарахуванні періодів роботи позивача з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також діями щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Враховуючи той факт, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а наданими позивачем довідками та додатковими документами не підтверджено його роботу у спірні періоди на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, беручи до уваги той факт, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2019 року № 24 є чинним та позивачем не оскаржувалось, суд прийшов до висновку, що у відповідача не було законних підстав для зарахування спірного стажу роботи позивача до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою цеп повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень дії якого оскаржуються, належним чином доведено правомірність дій щодо відмови у зарахуванні періодів роботи позивача з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року, для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також дій щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, тоді як позивачем не спростовано доводи відповідача, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 241,243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26, ) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 10 грудня 2019 року.

Суддя О.М. Неклеса