Справа № 280/5830/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 грудня 2019 року Справа № 280/5830/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринов Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (72311, Запорізька область, місто Мелітополь, вул. Вакуленчука. буд. 99, )

третя особа Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний. 166, )

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження № ВП 60344688 від 18 жовтня 2019 року з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3555-56У, виданої 19 лютого 2019 року Мелітопольським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Запорізькій області недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування в розмірі 18276,72 грн. та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1827,67 гривень.

Ухвалою судді від 28 листопада 2019 року забезпечено адміністративний позов.

Ухвалою судді від 28 листопада 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, а судове засідання призначено на 05 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року у розгляді справи оголошено перерву до 06 грудня 2019 року, у зв`язку з витребуванням у відповідача додаткових доказів.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що Законом України «Про виконавче провадження», встановлено 3 місячний строк для пред`явлення такої вимоги, з наступного дня після набрання нею законної сили. В той же час, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19 лютого 2019 року містить відмітку про набрання чинності 05 квітня 2019 року. Однак вона пред`явлена до виконання поза межами встановлених законодавством строків, аж 17 жовтня 2019 року. Вказує, що в матеріалах виконавчого провадження наявна заява Мелітопольського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області на якій відсутні номер та дата, адресована Начальнику Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з повідомленням направлення Вимоги про сплату боргу (недоїмки). На зазначеній заяві наявний відтиск штампу з інформацією про вхідну кореспонденцію відповідача. Відтак з відмітки вбачається, що Державна виконавча служба у м. Мелітополі та Мелітопольському районі отримала вказану вимогу 17 жовтня 2019 року вх. номер 27395/169. В кінці даного листа також вбачається штрих код від ГУ ДФС у Запорізькій області з №36181/10/08-01-56-08 від 25 червня 2019 року. Однак вказує, що це лише реєстрація даної заяви в органах ГУ ДФС у Запорізькій області, це не дата поштового відправлення.

Представник позивача в судове засідання не прибула, 04 грудня 2019 року до суду подала клопотання, в якому просить суд розглянути справу без її участі та участі позивача.

Представник Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не прибув, 05 грудня 2019 року через службу діловодства суду надіслав відзив (вх.№51294 від 05 грудня 2019 року), відповідно до якого зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3555-56У надійшла за заявою стягувача Головного управління ДФС у Запорізькій області від 25 червня 2019 року №36181/10/08-01-56-08. З обґрунтуванням боржника про те, що податкова вимога була прийнята відповідачем протиправно з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме: з порушенням 3 місячного строку для пред`явлення такої вимоги, не згодна, оскільки в матеріалах виконавчого провадження № 60344688 наявна заява стягувача Головного управління ДФС у Запорізькій області від 25 червня 2019 року №36181/10/08-01-56-08 про направлення вимоги Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, про стягннення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Запорізькій області недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 18276,72 грн. до виконання. Зазначена вимога видана 19 лютого 2019 року та набрала чинності 05 квітня 2019 року.

У задоволенні позовної заяви відповідач просить суд відмовити.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області до суду не прибув, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 05 грудня 2019 року до суду надав пояснення, відповідно до яких зазначає, що Головне управління ДФС у Запорізькій області 21 лютого 2019 року надіслало рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3555-56 від 19 лютого 2019 року на адресу позивача: АДРЕСА_1. Поштовий конверт повернуто за закінченням строку зберігання до контролюючого органу 26 березня 2019 року. Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19 лютого 2019 року вважається належним чином надісланою позивачу 26 березня 2019 року. Вказує на те, що 21 червня 2019 року сформовано узгоджену вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3555-56У від 19 лютого 2019 року та відповідно до листа Мелітопольського управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 25 червня 2019 року № 36181/10/08-01-56-08 виконавчий документ - вимогу про сплату боргу (недоїмки) було направлено 25 червня 2019 року до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та третьої особи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував таке.

На виконанні в Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 60344688 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3555-56У, виданої 19 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління Державної фіскальної служби Запорізькій області недоїмки зі сплати єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 18276,72 грн.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3555-56У надійшла за заявою стягувача Головного управління державної фіскальної служби у Запорізькій області від 25 червня 2019 року №36181/10/08-01-56-08.

18 жовтня 2019 року старшим виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Копмаль Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

18 жовтня 2019 року супровідним листом копію постанови про відкриття провадження у справі направлено на адресу ОСОБА_1 .

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить відповідна заява.

Позивач не погоджуючись з такими рішенням виконавця звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02 червня 2016 року "Про виконавче провадження" (далі- Закон України №1404-VIII),

Так, відповідно до статті 1 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону України №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону України №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачам є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом (абзац 3 частини 4 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (абзац 1 частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так під час розгляду справи судом встановлено, що Головним управління ДФС у Запорізькій області сформовано реєстр матеріалів до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Вищевказаний реєстр виготовлений 25 червня 2019 року, відповідно до якого до виконавчої служби направлено для виконання виконавчий документ, у якому божником зазначено ОСОБА_1 .

Заяву та виконавчий документ прийнято Мелітопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 26 червня 2019 року, про що повноважною особою відповідача зроблену відмітку та поставлено підпис.

Пунктом 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256 (далі - Положення №2432/5) визначено, що відповідальна особа - посадова особа органу державної виконавчої служби, на яку покладені обов`язки.

Вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою (приватним виконавцем) і реєструється у Системі в день її надходження. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи (пунктом 1 розділу ІІ Положення).

Так, з урахуванням вищевказаних норм та враховуючи те, що Головне управління ДФС у Запорізькій області є державним органом, то видана останнім вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3555-56У від 19 лютого 2019 року мала бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання її законної сили, тобто до 05 липня 2019 року.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

З наведених приписів Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що єдиною умовою для повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 частини 4 статті 4 цього Закону є недодержання саме стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2019 року старшим виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Копмаль Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3555-56У від 19 лютого 2019 року.

Відповідачем заява з виконавчим документом отримана 26 червня 2019 року, про що свідчить реєстр вих№36181/10/8-01-56-08 від 25 червня 2019 року.

Порушення органом примусового виконання рішень правил реєстрації кореспонденції та строків відкриття виконавчого провадження не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/7493/17, адміністративне провадження №К/9901/41106/18

Суд приходить до висновку про те, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3555-56У від 19 лютого 2019 року була пред`явлена до виконання саме 26 червня 2019 року, тобто в межах встановленого частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку, але реєстрацію відповідної кореспонденції та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження було здійснено з порушенням встановленого строку у зв`язку з порушенням працівником виконавчої служби вимог Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Отже враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що доводи позивача не можуть бути підставою для скасування постанови Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження № ВП 60344688 від 18 жовтня 2019 року з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3555-56У, виданої 19 лютого 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1 та 2 статті 76 КАС України).

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення. Із системного аналізу вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (72311, Запорізька область, місто Мелітополь, вул. Вакуленчука. буд. 99, ) третя особа Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 06 грудня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов