Справа № 280/3998/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 листопада 2019 року Справа № 280/3998/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства Муніципальна телевізійна мережа

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Муніципальна телевізійна мережа (надалі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 23.07.2019, № від 23.07.2019.

Представник позивача обґрунтував позовні вимоги з підстав, викладених у позові, зазначивши що відповідачем проведено документальну позапланову перевірку Позивача з метою встановлення достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2019 року, результати якої оформлені актом від 21.06.2019 року № 376/08-01-12-02/24905384 та дійшов хибних висновків про безтоварність господарських операцій з придбання товарів (телевізійного обладнання) постачальників ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ ОПТА», ТОВ «ДІВІА-ПРО», ТОВ «КОМЕЛ». Також, представник позивача зазначив, що обладнання було придбано через систему «Prozorro» шляхом проведення процедури відкритих торгів, переможцями яких були вищевказані контрагенти. Податкові накладні були належним чином сформовані і пройшли реєстрацію в ЄРПН. Зазначив, що все придбане позивачем обладнання фактично поставлене і знаходиться на балансі підприємства та використовується у виробництві телевізійного продукту. Отже порушення викладені в Акті перевірки, є необґрунтованими, суперечать наданим при проведенні перевірки первинним документам та чинному законодавству, тому податкові повідомлення - рішення № від 23.07.2019 року, № від 23.07.2019 року підлягають визнанню протиправними та скасуванню. Просить суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві (вх.№43911 від 23.10.2019 року) в якому зазначив, що під час проведення перевірки встановлено що КП «МТМ» декларувало придбання у ТОВ «КОМТЕЛ» товарів, робіт (послуг), які фактично являються товаром невідомого походження, так як відсутнє його придбання у ланцюгах постачання або виробництва. ТОВ «КОМТЕЛ» придбає одну групу товарів, робіт (послуг), а реалізує на адресу позивача іншу групу товарів, чим маніпулює податкову звітність. Також перевіркою встановлено, позивач декларував придбання у ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ ОПТА» товарів, робіт (послуг), які фактично являються товаром невідомого походження, так як відсутнє його придбання у ланцюгах постачання або виробництва. Отже ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ ОПТА» не могло фактично здійснити господарські операції на користь КП «МТМ», що вказує на формування позивачем податкового кредиту з ПДВ за рахунок надходження товарів з джерела невідомого походження, що свідчить про здійснення безтоварних господарських операцій ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ ОПТА» та надання податкової вигоди іншим суб`єктам господарювання. Щодо контрагента ТОВ «ДІВІА ПРО», ризиковий зміст схеми мінімізації податку на додану вартість полягає у факті обриву ланцюга поставки товару підприємством позивачу. Отже встановлено повне пересортування в зв`язку з тим, що ТОВ «ДІВІА ПРО» придбаває одну групу товарів, робіт (послуг), а реалізує на адресу позивача іншу групу товарів, робіт (послуг), чим маніпулює податкову звітність. Крім того встановлено здійснення ТОВ «КОМЕЛ» нереальних (товарних) господарських операцій на адрес позивача у зв`язку із відсутністю в ланцюгу ТОВ «КОМТЕЛ» формування податкового кредиту від постачальників товарів, які документально оформлено на КП «МТМ». Отже надані до перевірки документи постачальника ТОВ «КОМТЕЛ» на формування податкового кредиту за жовтень 2016 року в сумі ПДВ 8000,00 грн. складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності превалювання сутності над формою операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст.161 КАС України, ухвалою суду від 21.08.2019 позовна заява залишена без руху.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений термін.

Відповідно до довідки від 09.09.2019 №02-35/19/73, суддя перебувала у відпустці з 09.09.2019 по 29.09.2019 у зв`язку з чим питання про відкриття провадження у справі було вирішено у перший робочий день після відпустки.

Ухвалою суду від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

У відповідності до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст. ст. 257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Комунальне підприємство Муніципальна телевізійна мережа () зареєстровано як юридичну особу 14.04.1997 року, за записом № 0001900. Місцезнаходженням підприємства є: 69095, м.Запоріжжя, вул. Приходська, 60 (том1, а.с.9-9А).

На підставі наказу та направлень на проведення перевірки співробітниками Головного управління ДФС у Запорізькій області, у період з 05.06.2019 року по 19.06.2019 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Комунального підприємства Муніципальна телевізійна мережа з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за березень 2019 року, за результатами якої складено Акт перевірки від 21.06.2019 року №376/08-01-12-02/24905384 (том.1 а.с.16-25).

В Акті перевірки від 21.06.2019 року №376/08-01-12-02/24905384 контролюючий орган дійшов висновку про порушення КП Муніципальна телевізійна мережа, п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.п.б), п.п.в), п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого: завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за березень 2019 року на суму ПДВ 422284 грн.; завищено від`ємне значення з ПДВ за березень 2019 року, яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) на суму 114624 грн.

Не погодившись із висновками Акту перевірки, позивачем було подано заперечення №202 від 09.07.2019 на Акт перевірки від 21.06.2019 року №376/08-01-12-02/24905384 (том1, а.с. 30-31).

Листом №41743/10/08-01-12-02-06 від 18.07.2018 Головного управління ДФС у Запорізькій області висновки Акту перевірки від 21.06.2019 року №376/08-01-12-02/24905384 залишено без змін (том.1, а.с.32-36).

На підставі висновків Акту перевірки від 21.06.2019 року №376/08-01-12-02/24905384 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:

-від 23.07.2019 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на суму 422284,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі 105571,00 грн. (том 1, а.с.12);

-від 23.07.2019 №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 114624,00 грн. (том 1, а.с.14).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки від 21.06.2019 року №376/08-01-12-02/24905384, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків контролюючого органу.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА», ТОВ «ДІВІА-ПРО», ТОВ «КОМЕЛ», ТОВ «КОМТЕЛ».

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

По взаємовідносинам позивача та ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА» з матеріалів справи судом встановлено та суд вважає слід зазначає наступне.

Між ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА» (далі продавець) та позовом КП «Муніципальна телевізійна мережа» (далі покупець) укладений договір № 2016/07/04 б від 18.07.2016 року. Пунктом договору 1.1 визначено, що у порядку та на умовах, визначених Договором, Продавець передає у власність Покупця продукцію, що зазначена в специфікації (додаток №1 до договору), а Покупець приймає й оплачує його (том 1 а.с.37-38).

На виконання вказаного договору сторонами підписані: 1) специфікація на загальну суму 850000,00 грн.; 2) видаткову накладну: від 25.07.2016 року №РН-0000227 на загальну суму 850000,00 грн. (том 1 а.с.39-40).

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна №25/07 від 25.07.2016 року (том 1 а.с.41).

Позивачем на підтвердження оплати товару надано платіжне доручення №3 від 25.07.2016 на суму 850000,00 грн. (том 1, а.с.42).

За вказаним договором ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА» виписало в адресу КП «Муніципальна телевізійна мережа» податкову накладну: № 33 від 26.07.2016 року (том 1, а.с.43).

Також між ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА» (далі продавець) та позовом КП «Муніципальна телевізійна мережа» (далі покупець) укладений договір № ОП-2016/0609-01 від 06.10.2016 року. Пунктом договору 1.1 визначено, що у порядку та на умовах, визначених Договором, Продавець передає у власність Покупця продукцію, що зазначена в специфікації (додаток №1 до договору), а Покупець приймає й оплачує його (том 1 а.с.50-51).

На виконання вказаного договору сторонами підписані: 1) специфікація на загальну суму 74226,62 грн.; 2) видаткова накладна від 11.10.2016 року №РН-0000332 на загальну суму 74226,62 грн. (том 1 а.с.52-53).

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна №11/11 від 11.10.2016 року (том 1 а.с.54).

Позивачем на підтвердження оплати товару надано платіжне доручення №39 від 19.10.2016 на суму 51343,96 грн. (том 1, а.с.55).

За вказаним договором ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА» виписало в адресу КП «Муніципальна телевізійна мережа» податкову накладну: № 28 від 20.10.2016 року (том 1, а.с.56).

Між ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА» (далі продавець) та позовом КП «Муніципальна телевізійна мережа» (далі покупець) укладений договір № ОП-2016/0509-01 від 05.10.2016 року. Пунктом договору 1.1 визначено, що у порядку та на умовах, визначених Договором, Продавець передає у власність Покупця продукцію, що зазначена в специфікації (додаток №1 до договору), а Покупець приймає й оплачує його (том 1 а.с.57-58).

На виконання вказаного договору сторонами підписані: 1) специфікація на загальну суму 49106,40 грн.; 2) видаткову накладну: від 11.10.2016 року №РН-0000333 на загальну суму 49106,40 грн. (том 1 а.с.59-60).

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна №11/10 від 11.10.2016 року (том 1 а.с.61).

Позивачем на підтвердження оплати товару надано платіжне доручення №7 від 17.10.2016 на суму 49106,40 грн. (том 1, а.с.62).

За вказаним договором ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА» виписало в адресу КП «Муніципальна телевізійна мережа» податкову накладну: № 25 від 19.10.2016 року (том 1, а.с.63).

По взаємовідносинам позивача та ТОВ «ДІВІА-ПРО» з матеріалів справи судом встановлено та суд вважає слід зазначає наступне.

Між ТОВ «ДІВІА-ПРО» (далі продавець) та позовом КП «Муніципальна телевізійна мережа» (далі покупець) укладений договір № 121 від 23.09.2016 року. Пунктом договору 1.1 визначено, що продавець зобов`язується передати у власність покупця телесуфлер товар (код 26.30.1-Апаратура радіо та телепередавальна; камери телевізійні,згідно ДК 016:2010; код 32321200-1-апаратура аудіовізуальна, згідно ДК 021:2015), а Покупець прийняти та оплатити його на умовах даного Договору (том 1 а.с.44-45).

На виконання вказаного договору сторонами підписані: 1) специфікація на товар: телесуфлер у кількості 1 шт. на загальну суму 53000,00 грн.; 2) видаткову накладну: від 06.10.2016 року №РН-0000076 на загальну суму 53000,00 грн. (том 1 а.с.45 зворот, 47).

Позивачем на підтвердження оплати товару надано платіжне доручення №6 від 17.10.2016 на суму 53000,00 грн. (том 1, а.с.48).

За вказаним договором ТОВ «ДІВІА-ПРО» виписало в адресу КП «Муніципальна телевізійна мережа» податкову накладну: № 5 від 19.10.2016 року (том 1, а.с.49).

По взаємовідносинам позивача та ТОВ «Комел» з матеріалів справи судом встановлено та суд вважає слід зазначає наступне.

Між ТОВ «Комел» (далі постачальник) та позовом КП «Муніципальна телевізійна мережа» (далі покупець) укладений договір № КК-0056 від 07.10.2016 року. Пунктом договору 1.1 визначено, що на умовах цього Договору, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію: телевізори Samsung UE22H5000AKXUA, телевізори Vinga L40FHD20B, телевізори LG 32LF562V код ДК 021:2015-32324100-1-кольорові телевізори, код ДК 016:2010-26.40.2 «Приймачі телевізійні, поєднані чи не поєднані з радіоприймачами або пристроями для записування та відтворення звуку й зображення» те не використовувані в системі автоматичного обробляння інформації, у кількості, асортиментах і за ціною, зазначених у Додатку №1 до Договору, який є невід`ємною частиною даного Договору, а покупець приймає та оплачує такий товар відповідно до умов даного Договору (том 1, а.с.64-65)

На виконання вказаного договору сторонами підписані: 1) специфікація на загальну суму 48000,00 грн.; 2) видаткову накладну: від 12.10.2016 року №РТУК01883093 на загальну суму 48000,00 грн. (том 1 а.с.65 зворот,70).

Позивачем на підтвердження оплати товару надано платіжні доручення №10 від 24.10.2016 на суму 15000,00 грн. та №40 від 24.10.2016 (том 1, а.с.71).

За вказаним договором ТОВ «Комел» виписало в адресу КП «Муніципальна телевізійна мережа» податкову накладну: № 6726 від 12.10.2016 року (том 1, а.с.72).

По взаємовідносинам позивача та ТОВ «КОМТЕЛ» з матеріалів справи судом встановлено та суд вважає слід зазначає наступне.

Між ТОВ «КОМТЕЛ» (далі продавець) та позовом КП «Муніципальна телевізійна мережа» (далі покупець) укладений договір № 20170304 від 03.04.2017 року. Пунктом договору 1.1 визначено, що покупець замовляє обладнання для телерадіомовлення (обладнання ефірного студійного комплексу з установкою, інсталяцією та технічною підтримкою), (код ДК 021:2015-32210000-8). 1.2 Продавець зобов`язується поставити, змонтувати, ввести в експлуатацію і передати у власність покупця даний товар, а покупець приймає та оплачує його вартість на умовах та в порядку, визначених даним договором (том 1, а.с.73-74).

На виконання вказаного договору сторонами підписані: 1) технічні умови предмету договору (специфікацію) на загальну суму 2170000,00 грн.; 2) видаткову накладну: від 11.05.2017 року №05-9 на загальну суму 1867002,74 грн. та від 17.05.2017 року №05-22 на загальну суму 302997,26 грн. (том 1 а.с.75,79,83).

Також сторонами складено банківську гарантію виконання зобов`язань №0 від 30.03.2017 року (том 1 а.с.78).

В якості доказів перевезення товару в матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна від 10.05.2017 року, від 17.05.2017 року (том 1 а.с.81-82,84).

Позивачем на підтвердження оплати товару надано платіжні доручення №2 від 23.06.2017 року на суму 302997,26 грн. та №1 від 23.06.2017 на загальну суму 1867002,74 грн. (том 1, а.с.85).

За вказаним договором ТОВ «КОМТЕЛ» виписало в адресу КП «Муніципальна телевізійна мережа» податкову накладну: № 46 від 23.06.2017 року (том 1, а.с.86).

Також позивачем до матеріалів справи надані акти введення в господарський оборот об`єкта права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів № ВЭ-0000066 від 31.12.2016 року (том 1, а.с.88).

Крім того в матеріалах справи наявні акти приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів КП «Муніципальна телевізійна мережа» (том 1, а.с.89-93, 96-198).

Акти КП «Муніципальна телевізійна мережа» приймання здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів (том 1, а.с.94-95).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також в матеріалах справи наявна інвентаризаційний опис основних коштів КП «Муніципальна телевізійна мережа» (том 1, а.с.205-253).

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з контрагентами ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА», ТОВ «ДІВІА-ПРО», ТОВ «КОМЕЛ», ТОВ «КОМТЕЛ» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА», ТОВ «ДІВІА-ПРО», ТОВ «КОМЕЛ», ТОВ «КОМТЕЛ».

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку договорів між позивачем та контрагентами ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА», ТОВ «ДІВІА-ПРО», ТОВ «КОМЕЛ», ТОВ «КОМТЕЛ» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі Інтерсплав проти України (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА», ТОВ «ДІВІА-ПРО», ТОВ «КОМЕЛ», ТОВ «КОМТЕЛ» з виконання робіт та поставки товарів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо посилань відповідача, що придбання позивачем у контрагентів товарів, робіт (послуг), які фактично являються товаром невідомого походження, так як відсутнє його придбання у ланцюгах постачання або виробництва, що вказує на формування позивачем податкового кредиту з ПДВ за рахунок надходження товарів з джерела невідомого походження, що свідчить про здійснення безтоварно-господарських операцій.

Суд вважає твердження такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

При придбанні товару покупець зобов`язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов`язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов`язку понести за це відповідальність.

Крім того, платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державою від іншого платника податків, який ці норми порушує.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем дотриманні законні підстави формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначені статтею 198 Податкового кодексу України.

Стосовно інших посилань наведених у відзиві, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи контролюючого органу не спростовують вищевикладених судом висновків про безпідставність посилань відповідача на нереальність господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «ВІДЕО ТЕХНОЛОГІЇ «ОПТА», ТОВ «ДІВІА-ПРО», ТОВ «КОМЕЛ», ТОВ «КОМТЕЛ».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства Муніципальна телевізійна мережа.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства Муніципальна телевізійна мережа до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення № від 23 липня 2019 року та № від 23 липня 2019 року.

Стягнути на користь Комунального підприємства Муніципальна телевізійна мережа (69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська, 60, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізької області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) судові витрати у розмірі 9637 грн. 18 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова