Справа № 560/3531/19
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3531/19
РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 06.11.2018, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі № 560/273/19 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.12.2018 у відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та із її збільшенням на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції цієї норми до внесення змін Законом України від 03.10.2017 №2148-УІІІ.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду змінено, позов задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 01.12.2018 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, з врахуванням раніше проведених виплат. Вказує, що для добровільного виконання судового рішення звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року у справі № 560/273/19, однак 18.10.2019 отримала лист, згідно якого на виконання вищезазначених рішень судів здійснено перерахунок пенсії у розмірі пенсії за віком згідно статей 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за двоскладовою формулою, яка передбачена ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії виявився нижчим (3817,35 грн), ніж той що отримувала по інвалідності - 6740,32 грн. Оскільки розмір пенсії що перерахована на виконання судових рішень виявився меншим, відповідачем прийнято рішення про виплату пенсії у раніше встановленому розмірі. Вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які виявились у здійсненні перерахунку пенсії за ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за так званою двоскладовою формулою протиправними, тому звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 07.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (арк. спр. 2-3).

25.11.2019 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що оскільки розмір пенсії на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду під 02.08.2019 є менший (3817,35 грн), ніж той, що позивач отримує (6740,32 грн), тому розмір пенсії ОСОБА_1 виплачується в раніше встановленому розмірі (6740,32 грн). Також, просить провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (арк. спр. 82-84).

Ухвалою від 02.12.2019 залишено без задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Позивач отримує пенсію та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і має статус громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) (посвідчення серії НОМЕР_1 видане 23.11.1993) (арк. спр. 4).

Згідно з матеріалами пенсійної справи страховий стаж ОСОБА_1 складає 21 рік 0 місяців 5 днів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду по справі № 560/273/19 від 05.04.2019, яке змінене постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2019 (далі - Судове рішення №560/273/19), позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.12.2018 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, з врахуванням раніше проведених виплат (арк. спр. 10-14).

25.09.2019 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою, в якій просила на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі №560/273/19 здійснити обчислення та виплату пенсії за віком у відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.12.2018 відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний" захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 процентів заробітку, із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії у відповідності до статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, з врахуванням раніше проведених виплат". За результатами розгляду заяви прийняти відповідне рішення (арк. спр. 81).

Листом №5-1310-0-02.26-04 від 18.10.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, зокрема, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2019 головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за документами пенсійної справи проведено розрахунок пенсії за віком за двоскладовою формулою відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та з врахуванням норм частини 2 статті 27 Закону її розмір з 01.12.2018 становить 3817,35 грн. Зазначено, що оскільки розмір пенсії за віком з 01.12.2018 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2019 є менший ніж той, що позивач отримувала по інвалідності (станом на 01.12.2018 - 6740,32 грн), проводити перерахунок на виконання постанови суду недоцільно (арк. спр. 79-80).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, зокрема з поміж іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обрав свій захист шляхом подання позову про зобов`язання вчинити дії на виконання рішення суду, в обґрунтування якого посилається на неналежне виконання (не здійснення перерахунку пенсії) відповідачем Судового рішення №560/273/19.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. 2,4 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а (провадження № 11-1193апп18).

За змістом ст. 254 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, то такі особи мають право звернутися із заявою про роз`яснення такого судового рішення.

Крім того, статтею 383 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

При цьому, в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах не передбачено звернення позивача з окремим позовом щодо зобов`язання виконання судового рішення по іншій справі.

Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинених на виконання Судового рішення №560/273/19 або порушення його прав, свобод чи інтересів, то він повинен звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання Судового рішення №560/273/19, як просить ОСОБА_1 . Цей висновок суду не спростовує звернення позивача із заявою від 25.09.2019 про здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення суду і відповідь відповідача за №5-1310-0-02.26-04 від 18.10.2019, адже: 1) фактично у позивача є питання щодо судового рішення, яке набрало законної сили, про що він вказує у своїй заяві; 2) відповідач вважає, що: "... розмір пенсії за віком з 01.12.2018 на виконання рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2019 є меншим (3817,35 грн.), ніж той, що Ви отримували по інвалідності (станом на 01.12.2018 р. - 6740,32 грн.), проводити перерахунок на виконання постанови недоцільно.", що відповідно потребує оцінки у справі №560/273/19, а саме встановлення факту виконання чи не виконання саме цього судового рішення (№560/273/19). Таким чином, з урахуванням правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а (провадження № 11-1193апп18) та встановлених обставин у справі, суд вважає, що не має правових підстав зобов`язувати відповідача виконувати Судове рішення №560/273/19, яке і так є обов`язковим для виконання, в тому числі для Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України, тому позивач не довів позовні вимоги, і це відповідно є підставою для відмови у задоволенні позову.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає, адже позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 06.11.2019 залишити без задоволення.

Судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 грудня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя А.І. Петричкович