Справа № 460/1237/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10078/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року (прийняте у м. Рівне суддею Дудар О.М.; складене у повному обсязі 02 серпня 2019 року) в адміністративній справі № 460/1237/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:

- визнати протиправними і скасувати сформовані Головним управлінням ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2019 за № Ф-6303-17 на суму 9828,96 грн та від 12.03.2019 за № Ф-6303-17 на суму 9828,96 грн;

- зобов`язати ГУ ДФС у Рівненській області внести коригування до особового рахунку ФОП ОСОБА_1 шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки з єдиного внеску у сумі 9828,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є фізичною особою-підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування; з 09.12.2017 є пенсіонером за віком. У зв`язку з власною необізнаністю 07.02.2019 він подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (фізичні особи-підприємці) за 2018 рік, в якому самостійно визначив розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 9828,72 грн. Враховуючи те, що він є фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, є пенсіонером за віком та не виявив бажання бути платником єдиного внеску шляхом укладення відповідного договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, то він звільнений від сплати єдиного внеску, а відтак правові підстави для прийняття оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) у відповідача відсутні.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 6 червня 2019 року № Ф-6303-17.

Зобов`язано ГУ ДФС у Рівненській області здійснити коригування особового рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки з єдиного внеску у сумі 9828,96грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДФС у Рівненській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував того, що позивач самостійно та у добровільному порядку подав Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою згідно з додатком 5 за 2018 рік, а самостійно визначені платником єдиного внеску у Звіті зобов`язання не підлягають адміністративному оскарженню; виправлення помилок у Звіті (внесення змін та уточнень до цих відомостей) законодавством не передбачено. Відтак ці відомості могли бути використані для обчислення та призначення страхових виплат, а оскаржувані вимоги сформовані податковим органом правомірно.

Представник позивача подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказала, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в цій скарзі, є безпідставними та необгрунтованими, а рішення суду першої інстанції є законим та обгрунтованим. Вимоги відзиву обгрунтовано загалом тими ж обставинами, що й вимоги позовної заяви. Вказала, що в суді першої інстанції не ставилось питання про виправлення помилок у звіті, тому покликання апелянта на це, як і на те, що самостійно визначені платником єдиного внеску у Звіті зобов`язання не підлягають адміністративному оскарженню, є безпідставними, оскільки позивачем не ставилось прохання про вирішення питання щодо бездіяльності органів ДФС під час адміністративного оскарження. Тому просила апеляційну скаргу ГУ ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Також просила здійснити розподіл судових витрат у справі та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4843,65 грн. На підтвердження понесених витрат до відзиву долучено: копію договору про надання правової допомоги від 12.11.2019, оригінал ордеру серії РН-904 № 28 від 12.11.2019, акт прийому-передачі послуг від 14.11.2019 до договору про надання правової допомоги від 12.11.2019 з додатками, рахунок № 17 від 14.11.2019 на оплату послуг, оригінал квитанції до прибуткового касового ордера № 17 від 14.11.2019.

Крім того, до відзиву долучено оригінал квитанції про надсилання копії цього відзиву та доданих до нього документів відповідачу (скаржнику).

Позивач надіслав до суду заяву, у якій просив розгляд цієї справи проводити без його безпосередньої участі, у зв`язку із зайнятістю та віддаленістю суду від його місця проживання; відзив та викладені в ньому обставини підтримує в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

А за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, діючи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 20.11.1998, підтвердженням чого є витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.05.2019 (а.с. 18 - 21).

З 09.12.2017 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № від 11.05.2018 та довідкою Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 22.05.2019 № 1332 (а.с. 16, 17).

07.02.2019 ФОП ОСОБА_1 подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, у якому самостійно визначив суму єдиного соціального внеску 9288,72 грн (а.с. 30).

12.03.2019 на підставі вказаного звіту ГУ ДФС у Рівненській області сформувало вимогу за № Ф-6303-17 про сплату боргу (недоїмки), згідно якої станом на 28 лютого 2019 року заборгованість позивача, яку необхідно сплатити, складає 10 478,96 грн (а.с. 13).

27.03.2019 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з листом, у якому повідомив про помилкове подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (фізичні особи-підприємці) за 2018 рік, з некоректно відображеними сумами.

Вказав, що зареєстрований як фізична особа-підприємець, з 20.11.1998 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є пенсіонером за віком. Просив скасувати поданий ним помилково звіт (а.с. 29).

На це звернення Державна фіскальна служба України надала позивачу відповідь листом від 31.05.2019 за № 25435/6/99-99-13-02-01-15, яким повідомила про те, що у разі самостійного визначення платником бази нарахування єдиного внеску, сплата єдиного внеску здійснюється на загальних засадах, а отже, для скасування Звіту за 2018 рік підстав немає (а.с. 32 - 33).

06.06.2019 ГУ ДФС України в Рівненській області сформувало та надіслало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-6303-17 на загальну суму 9828,96 грн (а.с. 54).

Вважаючи такі вимоги податкового органу протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування з ФОП ОСОБА_1 не укладався, а помилкове подання ним Звіту за 2018 рік не підтверджує факту його добровільної участі у системі страхування. Позивач є фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; пенсіонером за віком; не виявив бажання бути платником єдиного внеску шляхом укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, тому він звільнений від сплати єдиного внеску. А відтак, у контролюючого органу не було підстав для формування оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки).

Оскільки вимогою про сплату боргу від 06.06.2019 № Ф-6303-17 було змінено суму боргу (недоїмки), визначену податковою вимогою від 12.03.2019 № Ф-6303-17, така вважається відкликаною в силу вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 499 від 20.04.2015; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953.

За таких обставин, підлягає скасуванню як протиправна податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.06.2019 № Ф-6303-17 на суму 9828,96 грн.

Також підлягає задоволенню вимога щодо зобов`язання відповідача внести коригування до особового рахунку ФОП ОСОБА_1 шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки з єдиного внеску.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), відповідно до його преамбули, визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464, - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; а недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2464).

За приписами пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

А відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 2464 особи, зазначені, зокрема, у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказана норма кореспондує із приписами пункту 3 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року № 434 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511); зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 червня 2018 року за № 692/32144, відповідно до якого фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком.

Звіт зазначеними особами не подається.

Пунктом 6 розділу ІІІ цього Порядку визначено, що особи, які досягли 16-річного віку, не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4 Закону, не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5, 5-1 частини першої статті 4 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та уклали договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також члени особистого селянського господарства, які уклали договір на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, формують та подають самі за себе Звіт протягом 30 календарних днів після закінчення строків дії договору.

Звітним періодом є термін дії договору, а якщо договором про добровільну участь передбачено одноразову сплату особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року),- період, за який одноразово сплачено єдиний внесок за попередні періоди.

Звіт про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та суми доплати до органів доходів і зборів подається за формою № Д6 згідно з додатком 6 до цього Порядку.

Як видно із копії пенсійного посвідчення № від 11.05.2018 та довідки Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 22.05.2019 за № 1332 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 09.12.2017; договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладав, а відтак він звільнений від сплати єдиного внеску.

З огляду на зазначене, сформована відповідачем вимога про сплату боргу (недоїмки) є протиправною, а покликання відповідача на те, що позивач добровільно подав Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 року, а тому вважається платником такого внеску, є помилковими і суперечать зазначеним вище нормам та встановленим у справі обставинам.

Відповідно абзацу четвертого пункту 6 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 499 від 20.04.2015; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 05 листопада 2018 року у справі № 806/2169/16.

Крім того, за приписами пунктів 3 - 5 розділу І та пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422; зареєстровано в Міністерстві юстиції 20.05.2016 за № 751/28881, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників.

Механізм перенесення до ІКП результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень органів ДФС та методи контролю достовірності відповідних показників визначений розділом VII цього Порядку, згідно якого, зокрема, інформація, внесена та збережена відповідальним юристом в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, щодня автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.02.2018 у справі № 816/2042/16, у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Відтак, з метою належного захисту прав, свобод, інтересів ФОП ОСОБА_1 суд першої інстанції правомірно зобов`язав ГУ ДФС у Рівненській області здійснити коригування особового рахунку позивача шляхом виключення з особового рахунку платника податків недоїмки з єдиного внеску у сумі 9828,96 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги, оцінку яким загалом було зроблено вище, висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року в адміністративній справі № 460/1237/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 06 грудня 2019 року.