Справа № 520/10696/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р. № 520/10696/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

представника позивача - Солонинки С.П.,

представника відповідача - Шапошника С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/10696/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, прийняте Головним управлінням ДФС України у Харківській області, в частині застосування штрафу в розмірі 3655,36 грн та пені в розмірі 5863,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення в частині застосування штрафу в розмірі 3655,36 грн та пені в розмірі 5863,46 грн ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, а тому, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував, надавши відзив на адміністративний позов, та зазначив, що при винесенні спірного рішення податковий орган діяв у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 обліковується на загальній системі оподаткування.

В судовому засіданні позивач зазначив, що у квітні 2019 рок стало відомо про наявність недоїмки та з`ясувалось, що єдиний внесок сплачений на невідповідний рахунок: сплата здійснювалась на рахунок ЄСВ по заробітній платі, а не на рахунок , що призначений підприємцям.

У зв`язку з чим, 05.03.2019 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Київського управління Головного управління ДФС у Харківській області із заявою, в якій просила перерахувати помилково сплачені кошти в сумі 20330,42 грн з рахунка № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 .

Як вбачається з облікової картки платника податків 17.04.2019 вказана сума зарахована податковим органом вже на правильний рахунок.

Враховуючи те, що позивачем вказану суму перераховано із порушенням строків, передбачених Податковим кодексом України, 07 серпня 2019 року Головним управління ДФС у Харківській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 013204507, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 4302,78 грн та пеню на суму 5893,82 грн.

Як вбачається із розрахунку до вказаного рішення штраф та пеня нараховані наступним чином: за період з 10.02.2018 по 17.04.2019 за 432 дні прострочення (для пені) - сума недоїмки в розмірі 8448,00 грн, штраф (20 % ) на суму 1689,60 грн, пеня (10 %) в розмірі 3649,54 грн; за період з 20.04.2018 по 17.04.2019 за 363 дні прострочення (для пені) - сума недоїмки в розмірі 2457,20 грн, штраф (20 % ) на суму 491,44 грн, пеня (10 %) в розмірі 891,96 грн; за період з 20.07.2018 по 17.04.2019 за 272 дні прострочення (для пені) - сума недоїмки в розмірі 2457,20 грн, штраф (20 % ) на суму 491,44 грн, пеня (10 %) в розмірі 668,35 грн; за період з 20.02.2018 по 17.04.2019 за 180 днів прострочення (для пені) - сума недоїмки в розмірі 2457,20 грн, штраф (20 % ) на суму 491,44 грн, пеня (10 %) в розмірі 442,29 грн; за період з 22.01.2019 по 17.04.2019 за 86 днів прострочення (для пені) - сума недоїмки в розмірі 2457,20 грн, штраф (20 % ) на суму 491,44 грн, пеня (10 %) в розмірі 211,32 грн; за період з 20.04.2019 по 07.05.2019 за 18 днів прострочення (для пені) - сума недоїмки в розмірі 700,50 грн, штраф (20 % ) на суму 140,10 грн, пеня (10 %) в розмірі 12,61 грн; за період з 20.07.2019 по 26.07.2019 за 7 днів прострочення (для пені) - сума недоїмки в розмірі 2536,60 грн, штраф (20 % ) на суму 507,32 грн, пеня (10 %) в розмірі 17,75 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням в частині застосування штрафу в розмірі 3655,36 грн та пені в розмірі 5863,46 грн (а саме, в частині нарахування штрафу та пені за період з 10.02.2019 по 17.04.2019), позивач звернулась до суду з даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість прийнятого відповідачем рішень, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Пунктом 2 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону закріплено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктами 1 та 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини 2 статті 6 Закону №2464).

В силу положень частин 5, 6, 7 статті 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з пунктом 1 частини 10 статті 9 цього Закону днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Крім цього пунктом 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-III визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Пунктами ж 6 та 7 частини 1 статті 13 Закону № 2464 передбачено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску та застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

За змістом частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу; орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків (до 01 січня 2015 року - 10 відсотків) своєчасно не сплачених сум.

В той же час податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок (частини 4 та 5 статті 45 Бюджетного кодексу України).

Розділом 1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України 26 червня 2002 року № 122 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2002 року за №594/6882 (далі - Положення), встановлено, що єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (пункт 2.1 розділу 2 Положення).

За змістом розділу 3 Положення функціонування ЄКР забезпечує, зокрема, зарахування податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших надходжень, передбачених законодавством, до державного та місцевих бюджетів.

Судом встановлено, що позивачем єдиний внесок за період 2017-2019 сплачувався у строки, передбачені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", проте, помилково на рахунок № НОМЕР_1 .

Вказана помилка виявлена ФОП ОСОБА_1 в квітні 2019 року та виправлена (єдиний внесок сплачений на правильний рахунок) 17 квітня 2019, після повернення за її заявою на підставі висновку контролюючого органу суми помилково сплаченого єдиного внеску.

Допущена підприємцем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на єдиний казначейський рахунок. До того ж, згодом така помилка виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Таким чином, здійснення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з єдиного внеску у строк, встановлений Законом № 2464, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому, не може слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2019 по справі № 822/3323/17.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, прийняте Головним управлінням ДФС України у Харківській області в частині застосування штрафу в розмірі 3655,36 грн та пені в розмірі 5863,46 грн є протиправним, а отже, підлягає скасуванню у вказаній частині.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності викладених в акті перевірки № 22947/20-40-14-11-11/38493921 від 30.11.2017 висновків, а відтак і законності винесених податкових повідомлень-рішень від 14.12.2017 № , № , № .

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, позовній вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ідентифікаційний код - 43143704 ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску Головного управління ДФС України у Харківській області в частині застосування штрафу в розмірі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 36 коп. та пені в розмірі 5863 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят три) грн 46 коп.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43143704 ) судовий збір у розмірі 768 сімсот шістдесят вісім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2019 року.

Суддя А.С. Мороко