Справа № 460/2796/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2019 року м. Рівне №460/2796/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Мороза Д.Ю., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

позивача: ОСОБА_1 , представник Осійчук І.І.,

відповідача: представник Назаревич Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області
про зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням роботи на посаді газозварника за період з 29.12.1983 по 25.05.2004, починаючи з 21.05.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з неврахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення такої пенсії, стажу роботи на посаді газозварника у Колективному сільськогосподарському підприємстві "Світанок".

Ухвалою суду від 18.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що відмова в призначенні пенсії була правомірною, оскільки первинними документами не підтверджено характер виконуваних робіт на підприємстві у період з 1983 по 2004 роки.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та пояснили суду, що, подаючи заяву про призначення пенсії, ОСОБА_1 надав усі наявні документи до органу пенсійного фонду.

Вказали, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відсутність на підприємстві станом на 2018 рік відомостей про характер виконуваних робіт у період з 1983 по 2004 роки не може ставити під сумнів факт роботи позивача газозварником у цей період, оскільки його трудова книжка заповнена відповідно до вимог чинного законодавства

Вважають, що відповідач протиправно не призначив позивачу пенсію за віком, внаслідок чого порушено гарантоване державою право останнього на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.

Просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Пояснила суду, що в уточнюючій довідці про роботу у шкідливих та важких умовах праці за Списком №2 колгоспу "Світанок" вказано, що за період роботи з 1983 по 2004 роки відомості про характер виконуваних робіт на підприємстві відсутні.

Відтак, період роботи позивача в ПСП "Світанок" правомірно не враховано до страхового стажу.

Крім того, атестація робочого місця посади газозварника, в період роботи позивача в ПСП "Світанок" з 29.12.1983 по 25.05.2004 відсутня.

Таким чином, у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (про зайнятість протягом повного робочого дня у шкідливих мовах, проведення атестації робочого місця тощо).

Вказала, що, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком із зазначених підстав, відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України.

Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши у судовому засіданні долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.12.1983 по 25.05.2004 працював на посаді газозварника в Приватному сільськогосподарському підприємстві "Світанок", яке є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства "Світанок" (що, у свою чергу, було правонаступником колгоспу "Світанок"), а з 02.04.2012 прийнятий на роботу стрільцем загону воєнізованої охорони Військової частини НОМЕР_1 (а.а.с.18-19).

Згідно з архівною довідкою від 07.06.2018 №М-34/12-14, ОСОБА_1 у період з 27.07.1981 по 04.11.1981 працював на посаді електрозварювальника в Рівненському спеціалізованому управлінні №64 тресту "Промхімсантехмонтаж" (а.с.14).

Ці обставини підтверджуються також наказом Рівненського спеціалізованого управління №64 тресту "Промхімсантехмонтаж" від 28.07.1981 №87-к (а.с.16).

З 04.11.1981 по 05.10.1983 ОСОБА_1 перебував на строковій військовій службі, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 (а.а.с.20-22).

21.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яку зареєстровано за №537-1/249 (а.с.38).

Рішенням від 17.06.2019 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для її призначення (а.с.37).

Вказане рішення доведено до відома позивача 08.08.2019 листом Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №10 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, згідно з яким підставою для відмови у призначені позивачу пенсії є уточнююча довідка про роботу у шкідливих та важких умовах праці за Списком №2 по колгоспу "Світанок", в якій відсутні відомості про характер виконуваних робіт на підприємстві за період з 1983 по 2004 роки (а.с.26).

Вважаючи таки дії пенсійного органу протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до п.2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У силу вимог пп.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, зокрема, страхового стажу:

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Ці норми кореспондуються із положеннями п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХХІІ (далі Закон №1788-ХХІІ).

Таким чином, для отримання чоловіком у період з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених пп.2 п.2 ст.114 Закону №1058-IV (зокрема, за Списком №2), повинні одночасно виконуватися наступні умови:

1) зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

2) атестація робочого місця;

3) наявність страхового стажу не менше 27 років 6 місяців;

4) наявність страхового стажу не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах (пенсія призначається після досягнення 55 років) або наявність стажу на таких роботах не менше 6 років 3 місяців (пенсія призначається із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз.1 ч.1 ст.26 Закону №1058-IV, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи).

Абзацом 1 частини першої статті 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Поряд з цим, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731) затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Згідно з п.3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пп.4.5 п.4 Порядку №383, якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Отже, у разі відсутності результатів атестації робочого місця (у зв`язку з непроведенням останньої) до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону №1058-IV, зараховується період роботи із шкідливими умовами праці на підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно.

Як встановлено судом, на день звернення до відповідача для призначення пенсії (21.05.2019) позивач мав понад 30 років страхового стажу (а.с.39).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.04.2019 у справі №460/592/19, яке набрало законної сили 21.05.2019, встановлено, що до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зараховано весь період роботи до 21.08.1992, що становить 11 років 6 місяців 22 дні (а.а.с.86-89).

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, обставини щодо наявності у позивача пільгового страхового стажу 11 років 6 місяців 22 дні не підлягають доказуванню.

Таким чином, ОСОБА_1 має пільговий страховий стаж 11 років 6 місяців 22 дні, який з урахуванням вимог пп.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV та п."б" ст.13 Закону №1788-ХХІІ дає йому право на зменшення пенсійного віку на пільгових умовах на 4 роки (на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців роботи з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2), та, відповідно, має право на призначення такої пенсії у 56 років.

Судом встановлено, що на день розгляду заяви позивача про призначення пенсії (17.06.2019) останньому виповнилося 56 років.

Зазначене вище рішення суду у справі №460/592/19, яким встановлено факт наявності у ОСОБА_1 пільгового страхового стажу 11 років 6 місяців 22 дні, набрало законної сили 21.05.2019. Орган пенсійного фонду брав участь у справі №460/592/19 як відповідач, в апеляційному порядку рішення суду не оскаржував.

У силу вимог ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим для виконання.

Відтак, будь-які законні підстави для непризначення позивачу пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 4 роки шляхом неврахування його стажу роботи у ПСП "Світанок" з 29.12.1983 по 25.05.2004 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у відповідача відсутні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, оскільки такі здійснені не у спосіб, визначений чинним законодавством України, порушують гарантоване державою право на пенсію.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 17.06.2019, за наслідком розгляду заяви позивача від 21.05.2019, відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (а.с.37).

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України регламентовано, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

У постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 17.06.2019 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки 56 років позивачу виповнилося 09.06.2019, то відновлення його порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів слід здійснити шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням роботи на посаді газозварника за період з 29.12.1983 по 25.05.2004, починаючи з 10.06.2019.

Суд зазначає, що рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом виконавчої влади певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17 (№К/9901/44445/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, відповідач не довів правомірності своїх дій, покладених в основу прийняття протиправного рішення, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення.

Враховуючи вимоги ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, судові витрати у сумі 768,40грн, сплачені як судовий збір згідно з квитанцією від 12.10.2019 (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028, ) про зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 17 червня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по віку на пільгових умовах, з урахуванням роботи на посаді газозварника за період з 29 грудня 1983 року по 25 травня 2004 року, починаючи з 10 червня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076), судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя Дудар О.М.