Справа № 369/7447/19
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/7447/19
Провадження № 2-а/369/281/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Морозової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання протиправною та скасування постанови № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Чернігівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання протиправною та скасування постанови № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 квітня 2018 року у зоні митного контролю ВМО № 2 м.п. «Нові Яриловичі» на виїзді з митної території України відносно Позивача Відповідачем було складено протокол про порушення митних правил № 0573/10200/18, оскільки, як виявилось, у Позивача існує невивезене авто, яке було ввезено з метою транзиту через митну територію України.

11 травня 2018 року без присутності позивача уповноваженою особою митного органу було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0573/10200/18, якою позивача було визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 170 гривень.

Вказана постанова № 0573/10200/18 була отримана ОСОБА_1 10 червня 2018 року.

21 червня 2018 року позивачем було оплачено адміністративний штраф у розмірі 170 гривень згідно квитанції № 56 ГУ Ощадбанк від 21.06.2018 року.

20 вересня 2018 року позивачем було отримано постанову Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2018 року, якою постанову Чернігівської митниці ДФС від 11.05.2018 року в справі про порушення митних правил № 0573/10200/18 було скасовано, а справу про порушення митних правил №0573/10200/18 - закрито.

18 лютого 2019 року ОСОБА_1 було здійснено митне оформлення легкового автомобіля марки «BMW 530 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрація - Литва), кузов № НОМЕР_2 , під час якого Позивачем було сплачено митних платежів на загальну суму 86 278,20 грн.

ОСОБА_1 було оформлено вантажну митну декларацію № UA 100010/2019/318200 від 18.02.2019 року, та оплачено квитанцію №261410088 на суму 86 278,20 грн. від 18 лютого 2019 року.

09 березня 2019 року, після відвідування відділення банку, ОСОБА_1 дізнався, що його банківські рахунки заблоковані на підставі постанови Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби про накладення арешту на грошові кошти. З пред`явленої співробітником банку копії постанови ДВС, позивачу стало відомо, що арешт накладений у зв`язку із виконавчим провадженням, розпочатим на підставі Оскаржуваної постанови № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року в справі про порушення митних правил.

11 березня 2019 року ОСОБА_1 направив до митного органу скаргу, у якій просив скасувати оскаржувану постанову з тих підстав, що він своєчасно здійснив розмитнення автомобіля та сплатив 8 500,00 гривень «добровільного внеску».

Приблизно в середині квітня, ОСОБА_1 отримав простий лист від митного органу, у якому містилась відповідь № 3429/7/25-70-20-02 від 26.03.2019 року про відмову в задоволенні скарги про скасування Оскаржуваної постанови.

11 травня 2019 року ОСОБА_1 , після неодноразових особистих звернень до відділу державної виконавчої служби, було отримано лист №907, яким ОСОБА_1 було направлено три постанови ДВС у виконавчому провадженні ВП № 58286439 від 14.02.2019 року, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про арешт майна боржника та постанова про арешт коштів боржника.

ОСОБА_1 стало відомо про зміст та суть розпочатого відносно нього виконавчого провадження, та було прийнято рішення про звернення до суду для скасування оскаржуваної постанови, але ОСОБА_1 не мав можливості подати даний позов у строк, встановлений для оскарження, оскільки не мав жодної копії постанови № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а отже, й не мав можливості ознайомитись із її змістом.

22 травня 2019 року адвокатом Морозовою Т.В. на адресу митного органу було направлено адвокатський запит із проханням надати належним чином засвідчену копію постанови № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил з метою долучення її у якості доказу до майбутнього адміністративного позову.

03 червня 2019 року адвокат Морозова Т.В. отримала належним чином засвідчену копію постанови № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил з метою долучення її у якості доказу до майбутнього адміністративного позову, а отже й позивач отримав можливість оскаржити це рішення у судовому порядку.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, митним органом було проведено перевірку щодо виявлення транспортних засобів, які були ввезенні громадянами - резидентами на митну територію України в митному режимі «транзит» та не вивезені в строки, встановленні ст. 95 митного кодексу України.

За результатами перевірки, за допомогою без даних, а саме: АСМО «Інспектор» ЄАІС ДФС було встановлено, що ОСОБА_1 15 квітня 2018 року 2018 року на митну територію України в зоні діяльності Житомирської митниці ДФС, в митному режимі транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «BMW 530 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 країна реєстрація - Литва), кузов № НОМЕР_2 , та станом на 05 жовтня 2018року транспортний засіб не вивезено та в інший митний режим не заявлено. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 24 вересня 2018 року.

Також, в оскаржуваній постанові вказано на те, що ним на адресу ОСОБА_1 було направлено листа за вих. № 5446/25-70-20 від 10 вересня 2018 року, однак на виклик митниці позивач для з`ясування всіх обставин не вивезення вказаного транспортного засобу не з`явився, тому ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «BMW 530 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрація - Литва), більш ніж на 10 діб.

Проте, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений митним органом про дату, час та місце розгляду протоколу про порушення митних правил, й як зазначено у самій Оскаржуваній постанові, вона винесена без присутності особи, що притягається до відповідальності.

ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова була прийнята із грубими порушеннями процедури розгляду справ про порушення митних правил, передбаченої ст. 526 Митного кодексу України, внаслідок чого дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, з наступних підстав:

Протиправність розгляду адміністративної справи про порушення митних справи, в свою чергу, свідчить і про протиправність прийнятої за наслідками такого розгляду постанови в справі про порушення митних правил № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн..

У зв`язку із здійсненням позивачем в лютому 2019 року митного оформлення легкового автомобіля марки «BMW 530 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрація - Литва), кузов № НОМЕР_2 у відповідності до порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 року № 1077 «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 4 червня 2007 р.№ 79», позивач звільняється від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченої частиною 3 статті 470 Митного Кодексу України.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України від 26 листопада 2018 року у справі про порушення митних правил № 1679/10200/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу правопорушення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Чернігівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання представник третьої особи Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 квітня 2018 року головним державним інспектором ВМО № 2 м/п Нові Яриловичі Чернігівської митниці ДФС Москаленко С.А. було складено протокол про порушення митних правил № 0573/10200/18 за порушення, яке полягало у невивезення автомобіля, який було ввезено з метою транзиту через митну територію України.

Постановою начальника Чернігівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненко В.В. від 11.05.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі неоподаткованого мінімуму доходів громадян на суму 170 грн..

Згідно квитанції № 56 від 21.06.2018 року ОСОБА_1 сплатив штраф у розмірі 170 грн. згідно постанови про порушення митних правил № 0573/10200/18.

В подальшому Державною фіскальною службою України на підставі ч. 1 ст. 530 МК України у порядку контролю перевірено законність та обґрунтованість постанови Чернігівської митниці ДФС від 11.05.2018 року в справі про порушення митних правил № 0573/10200/18.

Протокол про порушення митних правил був складений за відсутності ОСОБА_1

ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про час та місце розгляду протоколу про порушення митних правил, однак на розгляд не з`явився, причин неприбуття не повідомив.

Листом від 10.09.2018 року за № 5446/25-70-20 ОСОБА_1 , був запрошений з`явитися до Чернігівської митниці ДФС у строк до 24.09.2018 року з метою з`ясування обставин порушення строків транзиту та надання пояснень з даного приводу, який був отриманий ним 29.09.2018 року, ОСОБА_1 був запрошений прибути до Чернігівської митниці ДФС у строк до 24.09.2018 року, з метою з`ясування обставин порушення строків транзиту та надання своїх пояснень з даного приводу.

ОСОБА_1 на виклик до митного органу не з`явився, будь-яких пояснень та доказів не надав.

За результатами проведеної перевірки було прийнято рішення про скасування постанови Чернігівської митниці ДФС від 11.05.2018 року в справі про порушення митних правил № 0573/10200/18 від 11.05.2018 року та закрито провадження.

Постановою заступника начальника Чернігівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненка В.В. від 26.11.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн..

Судом встановлено, що на підставі постанови № 1679/10200/18 від 26.11.2018 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Пацуріною О.В. від 14 лютого 2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 58286439 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8 500 грн..

Звертаючись з позовом до суду позивач ОСОБА_1 посилався на те, що про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил йому стало відомо лише після відкриття виконавчого провадження № 58286439 про стягнення з нього штрафу у розмірі 8 500 грн..

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 470 МК України передбачає, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб). До зазначених строків не включається зокрема час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу: аварії або дії обставин непереборної сили.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений ст. 94 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 повинен був доставити товар транспортний засіб особистого користування марки «BMW 530 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , оформлений Житомирською митницею ДФС 15.04.2018 року в митному режимі транзиту, до органу доходів і зборів призначення, в строк до 25.04.2018 року. У встановлений строк транспортний засіб ОСОБА_1 не доставив до органу доходів і зборів.

До суду від представника відповідача Чернігівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову позивача ОСОБА_1 , посилаючись на те, що позивачем не було наведено жодної з підстав, передбачених ст. 531 МК України, та не навів жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

Представник відповідача зазначав у відзиві на те, що посилання позивача, що транспортний засіб марки «BMW 530 D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 був розмитнений не є підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки це не передбачено жодною чинною нормою законодавства. Митна декларація була оформлена значно пізніше ніж була винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, законодавством передбачено виключний перелік обставин, що можуть виключати адміністративну відповідальність за порушення митних правил, передбачених, зокрема, ст. 470 Митного кодексу України, до яких відносяться аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Згідно ч.1 ст.192 Митного кодексу України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Крім того, суд зазначає, що статтею 531 Митного кодексу України визначено перелік підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а саме: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду справи, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку про відсутність передбачених законодавством підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року, оскільки дана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним митних правил, в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України, та, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що свідчить про відсутність порушення прав позивача при розгляді справи про порушення митних правил та накладення на нього стягнення, за захистом яких останній звернувся до суду.

Частиною 4 пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 р. № 8 «Про судову практику в справах про контрабанду та порушення митних правил» роз`яснено, що порушенням митних правил слід вважати як завершені дії, спрямовані на порушення митного законодавства, так і спробу їх вчинення.

На підставі ч. 6 ст. 530 Митного кодексу України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач довів правомірність своїх дій та рішення.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що дії відповідача щодо виявлення порушення митних правил, складання протоколу та його розгляду з винесенням постанови стосовно позивача відповідають закону, порушень вимог законодавства не встановлено, правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 не довів, що прийнята відносно нього постанова про порушення митних правил № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року є незаконною та була прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України.

Звертаючись з позовом до суду позивач просив поновити йому строк звернення з адміністративним позовом до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для поновлення позивачу строку для звернення з позовом до суду для захисту своїх порушених прав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про поновлення строку позивачу ОСОБА_2 на оскарження постанови про порушення митних правил № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року, оскільки позивачем було доведено, що процесуальний строк був пропущений ним з поважних причин.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справидливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.07.2016 року № 378/161/16-а.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, щодо заявленої позивачем вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення слід зазначити, що оскарження рішень (постанов) суб`єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду. Однак адміністративні суди не наділені повноваженнями закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення, тому на підставі вищевикладеного суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача у закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 95, 192, 460, 470, 530, 531 МК України, ст. 284 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 72, 77, 242, 243-247, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання протиправною та скасування постанови № 1679/10200/18 від 26 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил відмовити.

Повне рішення суду складено 09 грудня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.