Справа № 640/18721/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 листопада 2019 року №640/18721/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., при секретарі судового засідання Ігнатову І.Ю., за участі представника позивача Гетікова В.М. та представника відповідача Протас І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (також далі - відповідач), в якому позивач просить суд :

- визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача №518-к від 02 листопада 2018 року "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- зобов`язати відповідача поновити позивача на посаді начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Дарницького району управління землеустрою та моніторингу земель у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 03 листопада 2018 року та скасувати запис у трудовій книжці позивача №17, що здійснений на підставі Наказу відповідача №518-к від 02 листопада 2018 року.

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 03 листопада 2018 року по 12 листопада 2018 року включно, в розмірі 2350,02 грн.

Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/18721/18 (далі - справа), а ухвалою суду від 18 січня 2019 року призначено підготовче судове засідання у справі.

У подальшому, позивачем подано до суду письмову заяву про зміну підстав позову та збільшення розміру позовних вимог вх. №03-14/37484/19 від 08 квітня 2019 року, якою третю позовну вимогу викладено в наступній редакції, а саме, позивач просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 03 листопада 2018 року по 05 квітня 2019 року включно, в розмірі 41908,69 грн.

Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем безпідставно та з порушенням вимог законодавства звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Дарницького району управління землеустрою та моніторингу земель у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуваний наказ прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю, яке відповідно до статті 4 КЗпП України складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього та регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Одночасно, правовідносини у сфері державної служби регулюються Законом України «Про державну службу» (далі - Закон), який є спеціальним актом вищої юридичної сили в системі законодавства про державну службу та визначає особливості правового регулювання у цій сфері, а тому його положенням у процесі правозастосування надається перевага над положеннями КЗпП України. При цьому, положення КЗпП України застосовується лише у випадку неурегульованості або неповної урегульованості трудових правовідносин осіб, які мають статус державного службовця.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом.

За змістом частини першої статті 1 Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (частина перша статті 5 Закону).

Статтею 8 Закону визначені основні обов`язки державного службовця, а саме:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки;

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією України та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до статті 64 Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначено статтею 65 Закону.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Разом з тим, статтею 66 Закону передбачено види дисциплінарного стягнення та загальні умови їх застосування. Так, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Частиною першою статті 68 Закону встановлено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Відповідно до частини першої - другої статті 69 Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Відповідно до частини першої статті 73 та частини другої статті

69 Закону з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», чи дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» (далі - дисциплінарною комісією), необхідно обов`язково сформувати дисциплінарну справу.

Нормами частини другої статті 73 Закону України «Про державну службу» встановлено вимоги до формування та змісту дисциплінарної справи. Зокрема, дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення;

11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення);

12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

судом з матеріалів справи встановлено, що у Департаменті, на виконання статті 69 Закону та відповідно до протоколу № 1 засідання загальних зборів колективу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» наказом № 304-к від 05.09.2018 затверджено склад дисциплінарної комісії Департаменту.

Завідувачем сектору управління персоналом Департаменту доповідною запискою від 01.11.2019 на ім`я Директора Департаменту повідомлено про відсутність начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Дарницького району управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту Іваненка Ігоря Михайловича 01.11.2018 на робочому місці з 12-00 до 17-00.

За результатами розгляду доповідної записки наказом директора Департаменту від 01.11.2018 № 516 - к «Про відкриття дисциплінарного провадження у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації)» призначено дисциплінарне провадження відносно начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Дарницького району управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту Іваненка Ігоря Михайловича.

У ході проведення дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі 01.11.2018 з 12:00 по 17:00 год. та 02.11.2018 з 09.00 по 13.00 год. без поважних причин, що підтверджується наявними у дисциплінарній справі актами від 01.11.2018 та 02.11.2018.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил внутрішнього службового розпорядку, затвердженого наказом Департаменту № 49 від 23.12.2016 (далі - Правила) в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з тривалістю роботи: понеділок-четвер з 9 годин до 18 годин; п`ятниця - з 9 годин до 16 годин 45 хвилин; субота та неділя - вихідні дні.

Частиною другою пункту 3 розділу ІІІ Правил передбачено, що тривалість перерви та харчування становить 45 хвилин. Перерва не включається в робочий час, і державний службовець може використовувати її на свій розсуд. На цей час він може відлучатися з місця роботи.

При цьому, пунктом 7 розділу ІІІ Правил передбачено, що вихід державного службовця за межі адміністративної будівлі Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32-А у робочий час зі службових питань відбувається з відома його безпосереднього керівника.

Іваненко І.М. ознайомлений з Правилами, що підтверджується його підписом у листі-ознайомленні державних службовців, який міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься запит відповідача від 17.10.2018 № 05711-22169 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (далі - Управління) щодо обґрунтованості видачі листка непрацездатності серії АДХ № 196054, виданого Олександрівською клінічною лікарнею м. Києва, ОСОБА_1 . Листом Управління від 22.11.2018 №6541-84 повідомлено, що згідно з аналізу записів в первинній медичній документації листка непрацездатності серії АДХ № 196054 з 05.10.2018 по 09.10.2018 виданий обґрунтовано, а з 10.10.2018 по 12.10.2018 продовжений необґрунтовано. Вказане додатково свідчить про факт систематичності прогулів ОСОБА_1 шляхом оформлення необґрунтованих лікарняних листків.

Суд зазначає, що невихід на службу без поважних причин є грубим дисциплінарним проступком, і в першу чергу свідчить про ігнорування працівником правил внутрішнього службового розпорядку.

У судовому засіданні позивачем не надано будь-яких пояснень, а матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження поважності причин невиходу ОСОБА_1 на роботу 01 та 02 листопада 2018 року, які б свідчили про передчасність застосування відповідачем крайнього заходу дисциплінарного впливу.

Враховуючи вище наведене та наявність встановленого факту порушення позивачем Правил внутрішнього службового розпорядку, затвердженого наказом Департаменту від 23.12.2016 № 49, а також враховуючи відсутність доказів, що свідчать про неможливість перебування на робочому місці Позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказу Департаменту від 02.11.2018 № 518-к є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 73 Закону з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Пунктом 6 Порядку обліку та роботи з дисциплінарними справами, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 03.03.2016 № 49 (далі - Порядок № 49) передбачено, що державний службовець, щодо якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право доступу до інформації про нього, яка збирається та зберігається, в тому числі має право в будь-який час знайомитись із дисциплінарною справою, робити з неї виписки, давати письмові пояснення, надавати відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються, а також порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів.

Для ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи державний службовець письмово звертається до секретаря дисциплінарної комісії, який повідомляє про таке ознайомлення голову цієї дисциплінарної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 , в порядку, передбаченому пунктом 6 Порядку №49, письмово не звертався до секретаря дисциплінарної комісії для ознайомлення з дисциплінарною справою. Крім того, його адвокат Кравченко А.В. (повноваження якого підтверджені оригіналом ордеру на надання правової допомоги серії КВ № 26508 від 20.11.2018) був ознайомлений з матеріалами дисциплінарного провадження в приміщені Департаменту 20.11.2018, що підтверджується його розпискою від 20.11.2018.

Позивач в позовній заяві звертає увагу суду на те, що за весь час перебування на державній службі не вчиняв дисциплінарних проступків та до дисциплінарної відповідальності не притягався, при цьому матеріали справи містять накази Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.06.2012 № 190-к «Про депреміювання» ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов`язків, яким останнього позбавлено премії за червень 2012 року та від 30.08.2012 № 243-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким Позивачу затримано призначення на вищу посаду до одного року.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки судом не встановлено підстав для визнання незаконним звільнення позивача зі служби, вимоги щодо поновлення на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними, а тому задоволенню також не підлягають.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, оскільки відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 32-А; ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко

Рішення у повному обсязі складено 25 листопада 2019 року.