Справа № 640/18469/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 грудня 2019 року № 640/18469/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 04 вересня 2019 року у виконавчому провадженні №59357959; стягнути на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у справі №760/18121/16-ц про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконується з поважних причин, отже у відповідача були відсутні підстави, визначені статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», для накладення штрафів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. Також, вказаною ухвалою суду витребувано від Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №59357959.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року повторно витребувано від Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №59357959.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов, представник відповідача вказує, що при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 04 вересня 2019 року державний виконавець діяв відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні 19 листопада 2019 року представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 19 листопада 2019 року судом, згідно з частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення її до участі у розгляді справи в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відмовлено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13 червня 2019 року відкрито виконавче провадження №59357959 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 27 травня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва, про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 червня 2019 року представником позивача подано до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві заяву про місце проживання позивача (боржника).

27 червня 2019 року до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява представника позивача про неможливість проведення перевірки виконання згадуваного судового рішення 01 липня 2019 року, оскільки позивач (боржник) та його донька перебувають на відпочинку у місті Одеса.

19 вересня 2019 року відповідачем скеровано позивачу вимогу державного виконавця, якою зобов`язано сторін виконавчого провадження бути обов`язково присутніми 03 вересня 2019 року о 11:00 годин за адресою: місто Київ, вулиця Вузівська, будинок 5, квартира 123.

03 вересня 2019 року представником позивача подано до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві заяву про перенесення на іншу дату перевірки виконання судового рішення, оскільки у визначений виконавцем час донька Анастасія буде у школі. На підтвердження викладеного представником позивача надано відповідачу копію договору №269/19 про надання освітніх послуг.

03 вересня 2019 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено акт державного виконавця, яким зафіксовано, що позивач не виконує згадуване судове рішення та не надав ОСОБА_2 можливості спілкування з дитиною.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04 вересня 2019 року за невиконання судового рішення на позивача накладено штраф в сумі 1 700 грн.

Незгода позивача з постановою про накладення штрафу від 04 вересня 2019 року зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Так, статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII) визначено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Відповідно до частин 1-3 статті 63 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту статей 63, 75 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Державний виконавець зобов`язаний перед застосуванням штрафних санкцій встановити, зокрема, наявність або відсутність поважності причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Одночасно пунктами 1, 2 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5) визначено, що виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Відповідно до пунктів 8, 9 розділу IX Інструкції №512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІV Інструкції №512/5, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що судове рішення про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 03 вересня 2019 не виконано у зв`язку із перебуванням останньої у школі.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи копії договору від 27 травня 2019 року №269/19 про надання освітніх послуг, укладеного позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко-школа», ОСОБА_4 отримує освітні послуги у сфері загальної середньої освіти у школі з 08:00 годин до 19:00 годин.

Згідно статті 19 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на освіту.

Частиною 3 статті 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Цей обов`язок безпосередньо пов`язаний з нормою статті 53 Конституції України, відповідно до якої повна загальна середня освіта є обов`язковою.

З системного аналізу викладеного вбачається, що забезпечення здобуття дитиною загальної середньої освіти є обов`язком обох батьків, якому консолідує право дитини на отримання освіти.

Отже, перебування Анастасії у школі, у визначений відповідачем час для перевірки виконання судового рішення є, на думку суду, поважною причиною невиконання такого рішення.

Оцінюючи надані позивачем письмові докази відповідно до статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що зазначені докази є належними і допустимими для підтвердження поважності причин невиконання 03 вересня 2019 року зазначеного вище судового рішення про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, в свою чергу, свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови від 04 вересня 2019 року про накладення штрафу.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем доведено протиправність оскаржуваної постанови про накладення штрафу, в той час, як відповідачем, покладений на нього обов`язок доказування не виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правих підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статі 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 04 вересня 2019 року, винесену в рамках виконавчого провадження №59357959.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03186, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 76-А, ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко