Справа № 640/4255/19
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 грудня 2019 року № 640/4255/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Завод

рятувальних засобів»

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Завод рятувальних засобів» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві про виключення з реєстру платників єдиного податку від 30.03.2018 № 2381204/26-15-12-04-19,

- зобов`язати відповідача внести до реєстру платників єдиного податку відомості щодо позивача як платника єдиного податку третьої групи на 2018 рік та надати відповідний витяг (довідку),

- зобов`язати відповідача зареєструвати декларацію платника єдиного податку третьої групи за 2018, реєстраційний номер у день її фактичного отримання, а саме 18.01.2019.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача відсутні підстави для анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку, оскільки ним не проводилося жодних перевірок його діяльності та не складались акти.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду відзив на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що позивачем невірно трактуються норми податкового законодавства, оскільки рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку може бути прийнято як за результатами проведеної перевірки, так і на підставі отриманих контролюючим органом даних без проведення перевірки.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Завод рятувальних засобів» є платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 3% з 01.01.2012, що підтверджується свідоцтвом Державної податкової служби України від 10.05.2012 серії А № 486952.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 30.03.2018 № 2381204/26-15-12-04-19 позивача з 01.04.2018 виключено з реєстру платників єдиного податку та анульовано реєстрацію платника єдиного податку у зв`язку з тим, що позивач є платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, що не дає права застосовувати спрощену систему оподаткування відповідно до абзацу п`ятого пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням про відмову у прийнятті звітності, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були частково порушені з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Застосування спрощеної системи оподаткування фактично є одним із видів пільгового оподаткування господарської діяльності. Податковим кодексом України встановлено коло осіб, на яких розповсюджується вказана норма.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до абзацу 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 по справі № 826/7216/17.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку прийнято не на підставі пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, а в силу положень пункту 299.10 цієї статті, у якому проведення перевірки не є передумовою для прийняття рішення про анулювання реєстрації.

Суд звертає увагу відповідача, що пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України визначено виключний перелік випадків, у разі яких може бути анульовано реєстрацію платника єдиного податку.

Пунктом 299.11 цієї статті визначено процедуру та порядок прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника податку за умови настання випадку, передбаченого пунктом 299.10.

Відповідачем, у даному випадку, не заперечується, що ним не було проведено жодної перевірки, якою було встановлено факт здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування.

Отже, при прийнятті рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідач не встановив належним чином порушення, наслідком якого є виключення з реєстру платників єдиного податку, чим порушив встановлений податковим законодавством порядок його прийняття, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.

Суд також зазначає, що належним способом судового захисту в межах спірних правовідносин повинно бути зобов`язання відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку з 01.04.2018 та включити його до реєстру платників єдиного податку, оскільки звернення платника податків із заявою на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру, а тому право позивача підлягає захисту та відновленню шляхом приведення у стан, що існував до такого порушення з боку відповідача.

Водночас, суд не вважає за доцільне зобов`язання відповідача видати позивачу витяг з реєстру платників єдиного податку, оскільки зазначений витяг видається за окремою заявою платника податків. Крім того, свідоцтво платника єдиного податку, видане Державної податкової служби України від 10.05.2012 серії А № 486952, також є чинним з огляду на скасування рішення про анулювання реєстрації.

Щодо позовної вимоги стосовно зобов`язання відповідача зареєструвати декларацію платника єдиного податку третьої групи за 2019 рік днем її фактичного отримання, суд зазначає наступне.

Пунктами 49.8 та 49.9 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

З наведених норм вбачається, що у разі наявності відповідних доказів отримання контролюючим органом податкової декларації та не надання контролюючим органом повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації, така податкова декларація вважається зареєстрованою та прийнятою належним чином.

У даному випадку, відповідно до квитанції від 18.01.2019 № 2, податкова декларація платника єдиного податку третьої групи, доставлена до Головного управління ДФС у м. Києві та зареєстрована за № . Доказів того, що відповідачем було відмовлено у прийнятті податкової декларації, позивачем не було надано, а отже податкова декларація вважається прийнятою.

Таким чином, позовні вимоги у даній частині задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Завод рятувальних засобів» (03131, м. Київ, вул. Лютнева, 58-г, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві про виключення з реєстру платників єдиного податку від 30.03.2018 № 2381204/26-15-12-04-19.

3. Зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Завод рятувальних засобів» як платника єдиного податку з 01.04.2018 та включити його до реєстру платників єдиного податку.

4. У решті позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Завод рятувальних засобів» (03131, м. Київ, вул. Лютнева, 58-г, ) судові витрати по сплаті судового збору 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) гривні 00 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя О.П. Огурцов