Справа № 480/4639/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви

06 грудня 2019 р. Справа № 480/4639/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області, в якій просить зобов`язати відповідача донарахувати ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку з отриманням інвалідності ІІ групи, суму недоплаченої одноразової компенсації відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, яку він не отримав у 2001 році.

Ухвалою від 19.11.2019 позов ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду та не подання доказів поважності причин пропуску строку звернення. Позивачу наголошено на необхідності подати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку (в тому числі надати докази виплати одноразової компенсації в сумі 226,00 грн. та зазначити дату отримання такої допомоги).

02.12.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1 у якій позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначає, що від є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІ групи, страждає рядом тяжких хронічних захворювань, пов`язаних з виконанням військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога. З початку загострення захворювань з 1994 року по теперішній час позивач постійно проходить як амбулаторне так і стаціонарне лікування в Кролевецькій ЦРЛ та Сумському обласному спеціалізованому диспансері радіаційного захисту населення. Всього за вказаний період знаходився на лікуванні 29 разів. У зв`язку із постійним погіршенням стану здоров`я та постійним лікуванням позивач не звертався до суду у 2001 році, оскільки двічі знаходився на стаціонарному лікуванні в Сумському обласному спеціалізованому диспансері радіаційного захисту населення. На підтвердження викладеного позивач надав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідки МСЕК від 17.07.1997 та від 10.09.2002, експертний висновок від 03.07.1997 № 7435.

Суд, розглянувши доводи поданої заяви, оцінивши надані в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду докази, вважає наведені позивачем причини не поважними та повертає позовну заяву позивачу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21.12.2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 123 КАС України, згідно з якою у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Із наведених позивачем обставин, в тому числі посилання на проходження лікування, неможливо однозначно стверджувати про те, що строк звернення до суду позивачем пропущено з поважних причин.

Позивачем не було наведено фактів, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасної реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позивач про порушення свого права повинен був знати ще у 2001 році, оскільки, така одноразова допомога повинна була йому відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2001 р., про що зазначається у листі №1053 від 07.10.2019 ОСОБА_2 .

Судом визнається безпідставним посилання позивача на те, що у нього не було можливості звернутися до суду із адміністративним позовом, враховуючи те, що він знаходився на стаціонарному лікуванні, про що надано виписку КП "Кролевецька центральна районна лікарня" із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) лікування позивача, оскільки зазначена виписка свідчить про те, що позивач знаходився на лікуванні нетривалий час, а періоди з 15.07.2002 по 22.01.2004, з 11.12.2006 по 14.11.2007, 29.06.2008 по 30.06.2011, з 04.07.2001 по 11.04.2014, з 24.04.2014 по 12.02.2016, тобто протягом декілька років взагалі не перебував на лікуванні.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що неможливість позивача звернутися до суду у зв`язку із лікуванням та наданою випискою, спростовується даними Єдиного державного реєстру судових рішень (який функціонує відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень"), згідно якого, вбачається, що позивач реалізовував своє право на судовий захист та звертався до суду із адміністративними позовами.

Так, постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 13.01.2010 по справі №2-а-496/10 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації про визнання дій незаконними та зобов`язання провести донарахування та виплату допомоги на оздоровлення були задоволені частково. Постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 21.01.2010 по справі № 2-а-21/10 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі про визнання дій протиправними та зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії за 2007 - 2008 р.р. та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю було задоволено. Також постановою від 18.10.2010 по справі № 2-а-1899/10 також задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області про визнання дій незаконними та зобов`язання провести перерахунок та виплату державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином позивач мав можливість реалізовувати своє право на судовий захист незалежно від періодичного знаходження на лікуванні.

В даному випадку, позивач звернувся до суду лише у 2019 році, при тому, що з моменту виникнення спірних правовідносин минуло більше 18 років, тому вирішення питання про відкриття провадження зі спливом такого значного проміжку часу повинно ґрунтуватись на однозначних та поважних причинах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з ненаданням позивачем доказів про існування поважних причин пропуску строку звернення до суду щодо спірних відносин, які мали місце у 2001 році, підстави, зазначені позивачем у заяві та надані докази, не підтверджується поважність причин пропуску, визнані судом необґрунтованими, суд повертає ОСОБА_1 позовну заяву з доданими до неї документами.

Разом із тим, суд звертає увагу позивача на те, що він, у відповідності до ч. 8 ст. 169 КАС України, має право повторного звернення до суду в разі надання інших доказів поважності причин пропуску такого строку в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 06.12.2019.

Суддя С.М. Гелета