Справа № 361/2792/19
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/2792/19
Провадження № 2-а/361/262/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліії Янкового Івана Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліії Янкового І.І. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач зазначав, що постановою серії ЕАВ №1044843 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2019 року інспектором 2 батальйону, 1 роти УПП у місті Києві ДПП України лейтенантом поліції Янковим І.І. його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Позивача незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд скасувати постанову серії ЕАВ №1044843 від 05 квітня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляд штрафу у розмірі 510 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

В судове засідання відповідач інспектор 2 батальйону, 1 роти УПП у місті Києві ДПП України лейтенант поліції Янковий І.І. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У поданому до суду відзиві на адміністративний позов просив відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, що доводи позивача є необґрунтованими та посилався на наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил Дорожнього Руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють ПДР.

Відповідно до пункту 1.1 ПДР ці правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Також зазначав наступне, позивач, керуючи транспортним засобом по вулиці Горького, здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів. Після чого було прийнято рішення зупинити транспортний засіб.

Після зупинення транспортного засобу, підійшовши до водія, інспектор, назвав своє прізвище та ім`я, посаду та спеціальне звання, поінформував водія про причину зупинення транспортного засобу.

В подальшому, керуючись статтями 268, 278, 279 КУпАП та пункту 9 Розділу III Інструкції, роз`яснив позивачу його права і обов`язки, зазначивши порушення, яке вчинив позивач, а саме здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР. Інспектором було здійснено дослідження та оцінка доказів, а саме усні пояснення позивача та напарника, який також був свідком зазначеного порушення. Після чого інспектор повідомив позивача про прийняте по справі рішення (накладення штрафу на позивача в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. та виніс постанову.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст. 205 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи також те, що поважних причин неявки в судове засідання відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови, винесеної інспектором, 05.04.2019 р. о 10 год. 53 хв., водій ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Горького, 177, керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC НЗ НОМЕР_2 порушив п. 17.1 правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч.3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Внаслідок чого позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку оскарження постанови про адміністративне стягнення з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова була винесена 05 квітня 2019 року, позовна заява надіслана поштовим відправленням 09 квітня 2019 року та зареєстрована в канцелярії суду 17 квітня 2019 року, а тому строк звернення до суду позивачем пропущено не було.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином, протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил Дорожнього Руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють ПДР.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначає випадки у разі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них також відносяться, якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до статті 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Судом встановлено, що позивач порушив п. 17.1 ПДР, згідно якого на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил руху і зупинки на сузі для маршрутних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідач навів докази правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 280, 289 КУпАП та ст.ст. 2, 6, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 245, 246, 257-263, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліії Янкового Івана Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський