Справа № 219/5643/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2019 року

м. Київ

справа №219/5643/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15871/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Желєзного І. В., Чиркіна С. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області (суддя Хоменко Л. І.) від 23 листопада 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Сіваченко І. В., судді: Шишов О. О., Чебанов О. О.) від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Бахмутське ОУПФУ Донецької області), у якому просив:

- визнати протиправними дії Бахмутського ОУПФУ Донецької області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати Бахмутське ОУПФУ Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи такі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що Бахмутським ОУПФУ Донецької області правомірно не було зараховано у спеціальний стаж період роботи ОСОБА_1 у ЗАТ «Агрофірма-Ямська» на посаді робітника, а саме: з 08 жовтня 1979 року по 06 травня 1980 року, з 01 січня 1983 року по 30 червня 1983 року, з 01 серпня 1983 року по 31 жовтня 1983 року, з 01 січня 1984 року по 29 лютого 1984 року, з 01 травня 1984 року по 31 грудня 1985 року, з 01 червня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 01 грудня 1995 року по 31 грудня 1995 року та з 01 вересня 1996 року по 30 вересня 1996 року, оскільки така посада не передбачена п. «в» ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), а тому не дає право на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Не погодившись із вказаними вище судовими рішеннями попередніх інстанцій, ОСОБА_1 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року і прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що у спірний період він працював трактористом у ЗАТ «Агрофірма-Ямська», а тому, на думку скаржника, він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 04 травня 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд.«Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 04 грудня 2019 року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.

Відповідно до ст. 341 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Бахмутського ОУПФУ Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, надавши такі документи: трудову книжку; диплом від 06 серпня 1979 року серії НОМЕР_1 ; військовий квиток серії НОМЕР_2 ; архівну довідку від 06 серпня 2015 року № 1209-1211, видану ЗАТ «Агрофірма-Ямська».

25 квітня 2016 року Бахмутське ОУПФУ Донецької області прийняло рішення № 25, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з тим, що у останнього відсутній необхідний стаж роботи для призначення такої пенсії.

Крім того, відповідач у своєму рішенні зазначив, що стаж роботи позивача за період з 08 жовтня 1979 року по 06 травня 1980 року, з 01 січня 1983 року по 30 червня 1983 року, з 01 серпня 1983 року по 31 жовтня 1983 року, з 01 січня 1984 року по 29 лютого 1984 року, з 01 травня 1984 року по 31 грудня 1985 року, з 01 червня 1992 року по 30 червня 1992 року, з 01 грудня 1995 року по 31 грудня 1995 року та з 01 вересня 1996 року по 30 вересня 1996 року не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки посада робітника у ЗАТ «Агрофірма-Ямська» не включена до Списку № 2.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 з даним адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи про оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, перевіривши матеріали справи й заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року відповідають зазначеним вимогам процесуального закону, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. «в» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менш 30 років, з них не менш 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджений Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де у розділі ХХХІІІ «Загальні професії», передбачені - трактористи-машиністи.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Як убачається з матеріалів справи, у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні записи про найменування посад, які він займав на підприємствах, проте у встановленому порядку відсутні повні дані про умови праці на підприємствах позивача, які є визначальними при віднесені займаних ним посад до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Крім того, з відомостей нарахування заробітної плати позивачу за спірний період зазначено, що останній займав посаду робочого у ЗАТ «Агрофірма-Ямська» і йому призначалася відповідна заробітна плата.

При цьому, ані під час розгляду цієї справи в судах попередніх інстанцій, ані в касаційній скарзі ОСОБА_1 не надав й будь-яких належних доказів, зокрема уточнюючих довідок, які б підтверджували факт зайняття ним у згаданий період саме посади тракториста на вказаному підприємстві.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відмова Бахмутського ОУПФУ Донецької області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Суд касаційної інстанції при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І. В. Саприкіна

Судді: І. В. Желєзний

С. М. Чиркін