Справа № 300/2351/19
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"03" грудня 2019 р. Справа № 300/2351/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В. , розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного комісаріату, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Тисменицький районний військовий комісаріат Івано-Франківського ОВК про визнання бездіяльності протиправною щодо неналежного розгляду звернення від 11.07.2019 та ненадання позивачу за зверненням від 11.07.2019 копії рішення Житлової комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.08.2019,-
В С Т А Н О В И В:
29.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного комісаріату, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Тисменицький районний військовий комісаріат Івано-Франківського ОВК про визнання бездіяльності протиправною щодо неналежного розгляду звернення від 11.07.2019 та ненадання позивачу за зверненням від 11.07.2019 копії рішення Житлової комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.08.2019.
Згідно частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.
Статтею 124 Конституції України зазначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття суд, встановлений законом включає в себе у тому числі таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, що покликаний розмежувати як компетенцію різних ланок судової системи так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, до адміністративної юрисдикції відносяться ті справи, які виникають зі спорів в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.
Тобто, юрисдикція адміністративних судів не може поширюватися на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом спору - акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. В свою чергу, спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (майнового чи немайнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
Згідно статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до частини 2 статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Як слідує із змісту позовної заяви позивач просить визнати протиправною бездіяльність Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради щодо неналежного розгляду звернення позивача від 11.07.2019 та ненадання позивачу за зверненням від 11.07.2019 копії рішення Житлової комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.08.2019. Дану бездіяльність позивач обґрунтовує порушенням норм Закону України Про звернення громадян.
Окрім цього, позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням його житлових прав Івано-Франківським обласним комісаріатом, Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, Департаментом житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради щодо неналежного оформлення документів і зберігання документів особової житлової справи позивача, а також в частині їх передачі на затвердження Житлової комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.
Тобто фактично оскаржуються дії і рішення вказаних суб`єктів щодо порушення його житлових прав , за захистом яких позивач звернувся до суду з метою їх поновлення.
Таким чином, позивачем порушено вимоги об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.
Згідно з ч. 6 ст. 21, ч. 4 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
У відповідності до п. 6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Частиною 8 ст.169 КАС України визначено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Окрім того, суд зазначає, що позивач звертався з позовом до суду, з аналогічним обґрунтуванням позовних вимог, однак ухвалами Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 та 29.10.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного військового комісаріату, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Тисменицький районний військовий комісаріат Івано-Франківського ОВК, про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання протиправним та скасування рішення Житлової комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.08.2019, зобов`язання до вчинення дій - повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.
Суд наголошує, що неприпустимість зловживання процесуальними правами визначено серед основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частина 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
На підставі наведеного, керуючись пунктом 6 частини 4 статті169, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківського обласного військового комісаріату, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Тисменицький районний військовий комісаріат Івано-Франківського ОВК про визнання бездіяльності протиправною щодо неналежного розгляд звернення від 11.07.2019 та ненадання позивачу за зверненням від 11.07.2019 копії рішення Житлової комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.08.2019 - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду, в порядку встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 256, 295, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шумей М.В.