Справа № 640/23197/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 грудня 2019 року м. Київ № 640/23197/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України Міністра оборони України Загороднюка Андрія Павловича Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцині О.В. Начальника Головного військово-медичного управління - начальник медичної служби Збройних Сил України генерала-майора медичної служби Хоменка Ігора Петровича
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідач 1: Міністерства оборони України, Відповідач 2: Міністра оборони України Загороднюка А.П., Відповідач 3: Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини О.В., Відповідач 4: Начальника Головного військово-медичного управління - начальник медичної служби Збройних Сил України Генерал-майор медичної служби Хоменка Ігора Петровича, в якому просить:

- визнати дії протиправними та скасувати рішення Міністра оборони України, Міністерства оборони України щодо призначення позивача всупереч його волі - заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патології особового складу Збройних Сил України та увільнення від виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії шляхом неправомірного виведенням у розпорядження першого заступника Міністра оборони України та не призначенням на посаду;

- визнати протиправним дії директора Департаменту кадрової політики МО України Яцини О.В. та скасувати п. 4 наказу від 30.10.2019 року №303 про призначення позивача всупереч його волі - заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патологи особового складу Збройних Сил України без згоди на то позивача шляхом незаконного увільнення його з посади начальника Центральної військово-лікарської комісії і виведення позивача у розпорядження першого заступника Міністра оборони України та тимчасового допуску до виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі - ЦВЛК ЗС України);

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГВМУ - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора Хоменка І.П. «Про склад комісії для прийому передачі справи і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії бройних Сил України» від 05.11.2019 року № 175;

- визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу Міністра оборони України від 15.04.2019 року № 189 щодо увільнення позивача від посади начальника ЦВЛК - Голови військово-лікарської комісії і зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України. Поновити строк на оскарження протиправного цього рішення у разі його пропущення;

- зобов`язати Міністра оборони України прийняти рішення про призначення полковника медичної служби ОСОБА_1 на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-карської комісії;

- зобов`язати начальника Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора Хоменка І.П. підготувати усі необхідні документи згідно законодавства про проходження військовослужбовцями військової служби для призначення позивача на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-лікарської комісії та подати їх до директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини О.В. для підготовки та підписання ним цього наказу;

- зобов`язати Міністра оборони України прийняти рішення, а директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України на його підставі підготувати та підписати наказ про призначення мене на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-лікарської комісії.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як встановлено з позовної заяви, позивач просить суд скасувати пункт 4 наказу Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 30.10.2019 року №303, а також пункт 5 наказу Міністра оборони України від 15.04.2019 року №189.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням розміру позовних вимог та встановленого Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачеві за подання до суду даного позову необхідно сплатити 1536,80 грн. судового збору.

Разом з тим, позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання позивачем зазначено, що на його утриманні знаходиться уся його родина, а також необхідність його лікування і сплати коштів за нього, консультації і ліки.

Ознайомившись із клопотанням позивача, суд зазначає наступне.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказаною нормою встановлено можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення такої норми спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Водночас, згідно з статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивачем не надано доказів перебування у скрутному матеріальному стані та неможливості сплати судового збору у сумі 1536,80 грн.

Таким чином, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання позивача та відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Пунктом 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як встановлено з позовної заяви, позивач крім іншого, просить визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу Міністра оборони України від 15.04.2019 року № 189 щодо увільнення позивача від посади начальника ЦВЛК - Голови військово-лікарської комісії і зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України. Поновити строк на оскарження протиправного цього рішення у разі його пропущення.

Разом з тим, позовну заяву до суду подано 25.11.2019 року, тобто, з пропуском місячного строку звернення до суду визначеного процесуальним законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, відповідної заяви до позову не додано.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зазначені недоліки позовної заяви повинно бути усунено шляхом подання до суду:

- доказу сплати судового збору в сумі 1600,00 грн. на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м.Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача -Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA6084021, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд м. Києва";

- Заяви про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна