Справа № 522/16020/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2019 року

Київ

справа №522/16020/19

адміністративне провадження №К/9901/32865/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів -Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року

у справі №522/16020/19

за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

до ОСОБА_1

про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (надалі -позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просило суд:

- продовження строку затримання громадянина Афганістану ОСОБА_1 , на шість місяців до 08 квітня 2019 року з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України;

- допущення негайного виконання рішення суду відповідно до пункту 3 частини другої статті 371 КАС України.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04 жовтня 2019 року позов ГУДМС України в Одеській області задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в суді апеляційної інстанції.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, апеляційну скаргу задоволено повністю.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04 жовтня 2019 року скасовано.

Ухвалено у справі постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області про продовження строку затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішеннями апеляційної інстанції позивач звернувся до суду касаційної інстанції.

У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VII " Про судоустрій і статус суддів ".

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом спору у цій справі є - продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що подана ним касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки відсутня будь-яка судова практика в даній категорії справ.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки в даній категорії справ наявна практика Верховного Суду, а саме в постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі 127/8763/17. Ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України, Верховний Суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі №522/16020/19 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська,

Судді Верховного Суду