Справа № 160/9641/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Справа № 160/9641/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
03 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду поступив адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
1) визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.08.2019 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 - протиправним та скасувати його;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового трудового стажу час навчання у Луганському промислово-економічному технікумі Східноукраїнського державного університету з 01.09.1994 року по 30.06.1998 рік за професією гірничий технік-технолог, навчання у учбово-курсовому комбінаті ДХК «Луганськвугілля» за професією підземний гірничий робітник, гірничий робітник очисного забою, час роботи на:
- Шахта ім. XIX з`їзду КПРС ДХК «Луганськвугілля»:
12.05.1997 року по 03.06.1997 року - учень підземного гірничого робітника з повним робочим днем під землею;
04.06.1997 року по 30.08.1997 року - підземний гірничий робітник 3 розряду з повним робочим днем під землею;
23.12.1997 року по12.02.1998 року - ученик гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею;
13.02.1998 року по 26.04.1998 року - гірничий робітник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею;
03.08.1998 року по 06.08.1998 року - підземний гірничий робітник 3 розряду з повним робочим днем під землею;
07.08.1998 року по 17.1 1.1998 року - майстер гірничий з повним робочим днем під землею;
17.07.2000 року по 30.06.2001 року - підземний гірничий робітник 3 розряду з повним робочим днем під землею;
01.07.2001 року по 13.11.2002 року - майстер гірничий з повним робочим днем під землею на ДТОВ Шахта ім. XIX з`їзду КПРС ДХК «Луганськвугілля»;
16.12.2002 року по 27.09.2005 року - гірничий робітник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею та здійснити призначення пенсії з дня звернення з заявою.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним до пенсійного органу були надані всі документи, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії з підстав не зарахування до пільгового стажу роботи періоду навчання позивача. Позивач з даним рішенням не погоджується, оскільки всі необхідні документи на підтвердження наявності у нього пільгового стажу були надані відповідачу. Таким чином, позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зарахуванням спірного стажу. З огляду на викладене просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 08.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
07 листопада 2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідачем було встановлено, що у трудовій книжці заявника не зазначено характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. Позивачем не були надані довідки про підтвердження пільгового стажу за періоди роботи на шахті ім. ХІХ з`їзду КПРС ДХК «Луганськвугілля» з 12.05.1997 року по 27.09.2005 року. Диплом молодшого спеціаліста, виданий Луганським промислово-економічним технікумом Східноукраїнського державного університету, та архівна довідка, видана Коледжем Луганського національного університету ім. В. Даля Міністерства освіти та науки Луганської народної республіки, заявником до управління при наданні заяви від 20.08.2019 року про призначення пенсії не надавалися, а тому зазначені документи не розглядалися. Також у відзиві відповідач вказав, що диплом молодшого спеціаліста, виданий Луганським промислово-економічним технікумом Східноукраїнського державного університету, не відноситься до професійної (професійно-технічної) освіти, отже, період навчання можливо зарахувати лише до загального стажу роботи заявника. Таким чином, загальний стаж роботи заявника становить 21 рік 17 днів, в тому числі пільговий стаж за частиною 3 статті 114 Закону - 20 років 14 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах (менше 25 років). З урахуванням того, що у позивача був відсутній необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, і було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України,).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд зазначає, що оскільки останній день строку ухвалення рішення 07.11.2019 року припадає на день участі головуючого судді у семінарі, рішення ухвалено першим робочим днем судді 11.11.2019 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 20.08.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Разом із заявою позивачем надані: військовий квиток довідка; свідоцтво про навчання; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, - у кількості 2 оригіналів; паспорт; трудова книжка, що підтверджується розпискою-повідомленням.
Так, у вказаному рішенні пенсійний орган вказав, що на дату звернення (20.08.2019 року) ОСОБА_1 виповнилось 40 років 7 місяців, підтверджено трудового стажу 21 рік 0 місяців 17 днів; додаткові роки за список 1-18 років; пільговий стаж, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості по професіях, затверджених постановою КМУ від 31.03.1994 року № 202, - 20 років 0 місяців 14 днів.
Рішенням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №15 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № б/н від 27.08.2019 року у призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено.

Так, у вказаному рішенні пенсійний орган вказав, що на дату звернення (20.08.2019 року) ОСОБА_1 виповнилось 40 років 7 місяців, підтверджено трудового стажу 21 рік 0 місяців 17 днів; додаткові роки за список 1-18 років; пільговий стаж, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості по професіях, затверджених постановою КМУ від 31.03.1994 року № 202, - 20 років 0 місяців 14 днів.

Крім того, в рішенні зазначено, що у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. ОСОБА_1 не надані довідки про підтвердження пільгового стажу за періоди роботи з 12.05.1997 року по 30.08.1997 року, з 23.12.1997 року по 26.04.1998 року, з 03.08.1998 року по 17.11.1998 року, з 17.07.2000 року по 13.11.2002 року, з 16.12.2002 року по 27.09.2005 року (ДВАТ Шахта імені «XIX з`їзду КПРС» (00176880)/ВП Шахта імені «XIX з`їзду КПРС» ДП «Луганськвугілля» (26447678). Станом на 20.08.2019 року, згідно наданих документів, заявником не виконані умо ви підпункту 1 пункту 2 та пункту 3 статті 114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно із пунктом 3 статті 114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне стра хування».

Позивачу також був вручений лист від 27.08.2019 року №1079/03/9-11 про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії станом на 20.08.2019 року.

Не погодившись з відмовою пенсійного органу у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі висновку спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд при винесенні рішення виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XIІ (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Так, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років (ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XIІ).

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За змістом частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII закріплено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Таким чином, відповідно до законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач працював:

1) на шахті ім. XIX з`їзду КПРС ДХК «Луганськвугілля»:

- з 12.05.1997 року по 03.06.1997 року учнем підземного гірничого робітника з повним робочим днем під землею;

- з 04.06.1997 року по 30.08.1997 року підземний гірничий робітник 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 23.12.1998 року по 12.02.1998 року учнем гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею;

- з 13.02.1998 року по 26.04.1998 року гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 03.08.1998 року по 06.08.1998 року підземним гірничим робітником 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 07.08.1998 року по 17.11.1998 року майстром гірничим з повним робочим днем під землею;

- з 17.07.2000 року по 30.06.2001 року підземним гірничим робітником 3 розряду з повним робочим днем під землею з 17.07.2000 року по 30.06.2001 року;

- з 01.07.2001 року по 13.11.2002 року майстром гірничим з повним робочим днем під землею;

2) ДТОВ Шахта ім. XIX з`їзду КПРС ДХК «Луганськвугілля»:

- гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею з 16.12.2002 року по 27.09.2005 року;

3) ВСП «Шахта ім. М.І. Сташкова»:

- з 13.02.2006 року по 15.03.2006 року - гірничий робітник очисного забою 4 розряду дільниці по видобутку вугілля;

- з 16.03.2006 року по 24.04.2012 року - гірничий робітник очисного забою 5 розряду дільниці по видобутку вугілля;

- з 25.04.2012 року по 02.05.2012 року - гірничий робітник очисного забою 5 розряду дільниці по монтажу, демонтажу гірничого обладнання;

4) Філія «Павлоградське управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»:

- з 03.05.2012 року по теперішній час - гірничий робітник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті.

З оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії вбачається, що відповідачем періоди роботи ОСОБА_1 з 12.05.1997 року по 30.08.1997 року, з 23.12.1997 року по 26.04.1998 року, з 03.08.1998 року по 17.11.1998 року, з 17.07.2000 року по 13.11.2002 року, з 16.12.2002 року по 27.09.2005 року (ДВАТ Шахта імені «XIX з`їзду КПРС» (00176880)/ВП Шахта імені «XIX з`їзду КПРС» ДП «Луганськвугілля» (26447678) не зарахованого до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії у відповідності до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із тим, що позивачем не надано довідок про підтвердження пільгового стажу за вказані періоди роботи.

Між тим, суд зазначає, що Списки № 1, 2 були затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільговому розмірі» та застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Згідно записів в трудовій книжці, протягом спірного періоду - з травня 1997 року по 27.09.2005 року, позивач працював на посадах гірничий робітник, майстер гірничий, гірничий робітник очисного забою з повним робочим днем під землею.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 року № 162 (застосовуються до 16.01.2003 року) та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16.01.2003 року № 36 (застосовуються до 24.06.2016 року) Списком № 1 посади гірничий робітник, майстер гірничий, гірничий робітник очисного забою були включені до Розділу I «Гірничі роботи» «всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах».

Таким чином, посади на яких працював позивач в періоди з 12.05.1997 року по 30.08.1997 року, з 23.12.1997 року по 26.04.1998 року, з 03.08.1998 року по 17.11.1998 року, з 17.07.2000 року по 13.11.2002 року, з 16.12.2002 року по 27.09.2005 року (ДВАТ Шахта імені «XIX з`їзду КПРС» (00176880)/ВП Шахта імені «XIX з`їзду КПРС» ДП «Луганськвугілля» (26447678) відносяться до професій, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

В спірному рішенні від 27.08.2019 року відповідач також, як на підставу відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах посилається на те, що архівні довідки, копії наказів, копії листів, пільгові довідки та інші документи про підтвердження пільгового стажу, які позивачем додано до позовної заяви, на розгляд із заявою про призначення пенсії до Головного управління не надавались.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом першим частини першої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 Порядку № 22-1.

Згідно з пунктом 4.1. Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 Порядку № 22-1).

При цьому, положеннями пункту 1.7 Порядку № 22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Як вбачається із рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №15 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № б/н від 27.08.2019 року, листа відповідача від 27.08.2019 року №1079/03/9-11, а також відзиву на позов, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з огляду на ненадання додаткових документів.

Разом з тим, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не було повідомлено письмово заявника про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують його право на пільгову пенсію за віком.

Станом на час розгляду даної справи відповідачем також не надано до суду докази фіксування при подачі заяви ОСОБА_1 виявлених управлінням невідповідностей та нестачі певних документів для призначення йому пенсії за частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV (зокрема, суду не надано копії розписки-повідомлення із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви, складання якої передбачено п. 1.7 Порядку № 22-1).

Також вказана обставина підтверджується і тим, що у відзиві відповідач наголошує, що позивачем під час подання заяви від 20.08.2019 року про призначення пенсій не було надано до пенсійного органу всі необхідні довідки про підтвердження пільгового стажу, а також диплом молодшого спеціаліста серії АН № 10602411 від 22.06.1998 року та архівної довідки від 24.09.2019 року № 811, виданих Луганським промислово-економічним технікумом Східноукраїнського державного університету.

Таким чином, відповідач, прийнявши від позивача заяву про призначення пенсії разом із документами, і, вивчивши вказані документи, встановив, що позивачем не підтверджено пільговий стаж. В той же час, всупереч вищенаведеним вимогам законодавства відповідач не надав позивачу належну допомогу у поданні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не вказав позивачу, які ще конкретні документи потрібно подати для розгляду такої заяви, не з`ясував можливість у позивача надати додаткові документи, і не запропонував при необхідності надати допомогу у підготовці матеріалів для розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи, а відмовив у призначенні пенсії, що свідчить про формальний підхід до розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії.

За викладених обставин суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № б/н від 27.08.2019 року, прийняте за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд також не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві, щодо неможливості врахувати документи, які видані установами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території, під час розгляду питання про підтвердження пільгового стажу позивача.

Так, суд звертає увагу відповідача на те, що Верховний Суд сформулював правовий висновок, що довідки, які видані на тимчасово окупованій території, не можуть бути підставою позбавлення позивача його права на отримання пенсії.

Так, у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17, від 28 лютого 2019 року у справі № 554/3179/17 зазначено, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН): документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у 1971 році Міжнародний суд ООН у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата, є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туречини» (рішення від 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (рішення від 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (рішення від 23 лютого 2016 року) зазначив: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави знаходження підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування рішення б/н від 27.08.2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового трудового стажу час навчання у Луганському промислово-економічному технікумі Східноукраїнського державного університету з 01.09.1994 року по 30.06.1998 рік за професією гірничий технік-технолог, навчання у учбово-курсовому комбінаті ДХК «Луганськвугілля» за професією підземний гірничий робітник, гірничий робітник очисного забою та час роботи на Шахті ім. XIX з`їзду КПРС ДХК «Луганськвугілля» і ДТОВ Шахта ім. XIX з`їзду КПРС ДХК «Луганськвугілля» в період з 12.05.1997 року по 30.08.1997 року, з 23.12.1997 року по 26.04.1998 року, з 03.08.1998 року по 17.11.1998 року, з 17.07.2000 року по 13.11.2002 року, з 16.12.2002 року по 27.09.2005 року, суд вважає, що в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

В ході розгляду справи було встановлено, що позивачем до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії від 20.08.2019 року було подано лише свідоцтво про проходження навчання в учбово-курсовому комбінаті ДХК «Луганськвугілля» в період з 20.05.1997 року по 02.06.1997 року. Доказів навчання у Луганському промислово-економічному технікумі Східноукраїнського державного університету з 01.09.1994 року по 30.06.1998 рік позивачем до пенсійного органу надано не було, що підтверджується розпискою повідомленням від 20.08.2019 року, наявного в матеріалах пенсійної справи.

Тобто, на момент прийняття спірного рішення від 27.08.2019 року відповідачем не могло було бути прийнято будь якого рішення щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання за спірний період - з 01.09.1994 року по 30.06.1998 рік.

Також, слід зазначити, що в ході розгляду справи було з`ясовано, що на підтвердження стажу роботи, що надає право на призначення пільгової пенсії до пенсійного органу 20.08.2019 року позивачем було подано лише дві довідки: № 220 від 02.12.2016 року, видану ПАТ ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління «Дніпровське» та № 67 від 20.08.2019 року, видану Філією «Павлоградське управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», у той час, коли до суду були подані інші довідки про періоди роботи позивача.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням відповідача, що залучені до матеріалів справи довідки про пільговий характер роботи позивача не могли вплинути на прийняття рішення, оскільки пенсійному органу не були надані.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, серед іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, суд зазначає, що, оскільки вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку із чим, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 241-246, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № б/н від 27.08.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2019 року про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області області (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева