Справа № 374/446/15-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2019 року

м. Київ

справа №374/446/15-а

адміністративне провадження №К/9901/15465/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Берназюка Я. О., Чиркіна С. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Ключкович В. Ю., судді: Ганечко О. М., Кобаль М. І.) від 26 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з адміністративним позовом до Кагарлицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Кагарлицьке ОУПФУ Київської області), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кагарлицького ОУПФУ Київської області від 17 листопада 2015 року № 1828 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку раніше призначеної йому пенсії;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням розміру фактично отримуваної ним заробітної плати з 1991 року по 1997 рік згідно довідки про розмір заробітної плати б/н від 02 березня 1993 року, виданої ВТФ «Час», довідки про розмір заробітної плати б/н від 02 січня 1995 року, виданої ТОВ «Поділ Час», довідки про розмір заробітної плати б/н від 22 січня 1997 року, виданої АБ «Мета Банк».

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 05 серпня 2016 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу Кагарлицького ОУПФУ Київської області задоволено. Постанову Ржищівського міського суду Київської області від 05 серпня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволені позову відмовлено.

Приймаючи таке судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Кагарлицьке ОУПФУ Київської області, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії із врахуванням поданих ним довідок, діяв правомірно.

Не погодившись із вказаним вище судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що при винесенні спірного рішення від 17 листопада 2015 року № 1828 Кагарлицьке ОУПФУ Київської області, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язане було діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням прав та законних інтересів позивача на перерахунок призначеної йому пенсії по інвалідності. Також скаржник звертає увагу, що внаслідок протиправної відмови відповідача в проведенні такого перерахунку порушено право ОСОБА_1 на мирне володіння належним йому майном, яке гарантоване ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 червня 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд.«Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 04 грудня 2019 року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.

Відповідно до ст. 341 України (у редакції Закону № 2147-VIII) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.

Як убачається з матеріалів справи, 14 січня 2014 року ОСОБА_1 було встановлено І групу інвалідності підгрупи «Б», що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 20 січня 2014 року№ 198, а з 01 травня 2014 року позивача, як пенсіонера, у зв`язку із зміною ним місця свого проживання було переведено на облік до Кагарлицького ОУПФУ Київської області.

10 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням наявного у нього трудового стажу та розміру фактично отримуваної ним заробітної плати за 60 календарних місяців підряд у період його трудової діяльності з 1991 року по 1997 рік. До заяви позивач надав довідку ВТФ «Час» б/н від 02 березня 1993 року, довідку ТОВ «Поділ Час» б/н від 02 січня 1995 року та довідку АБ «Мета Банк» б/н від 22 січня 1997 року.

17 листопада 2015 року Кагарлицьке ОУПФУ Київської області рішенням від № 1828 відмовило позивачу у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що надані ним довідки про заробітну плату не відповідають вимогам, оскільки не містять штампу юридичної особи, яка їх видала, не підтверджені первинними документами, на підставі яких їх видано, не зазначено їх місцезнаходження та адреси, за якими можливо б було провести перевірку відповідності змісту довідок, та не вказано, в яких грошових одиницях відображені в них суми.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи про оскарження судового рішення апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи й заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії передбачено ст. 40 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), а саме: при обчисленні пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року, - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відтак, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затверджений постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено, що за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 27 березня 2018 року у справі № 640/12426/17 та від 26 лютого 2019 року у справі № 808/1771/18.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, довідки про заробітку плату ВТФ «Час» б/н від 02 березня 1993 року, ТОВ «Поділ Час» б/н від 02 січня 1995 року та АБ «Мета Банк» б/н від 22 січня 1997 року, які надані позивачем разом із заявою про перерахунок пенсії, не містять штампу юридичної особи, яка їх видала; не підтверджені первинними документами, на підставі яких їх видано. Крім того, у цих довідках про заробітну плату не зазначено місцезнаходження та адреси підприємств, за якими можливо б було провести перевірку відповідності змісту наданих довідок, а також не вказано, в яких грошових одиницях відображені в них суми.

Отже, колегія суддів погоджується з твердженнями суду апеляційної інстанції, що подані позивачем довідки не відповідають вимогам Порядку № 22-1, оскільки не містять усіх необхідних реквізитів та первинних документів, на підставі яких їх видано, а тому відмова відповідача у перерахунку пенсії є обґрунтованою.

За таких обставин Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Суд касаційної інстанції при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного суду, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І. В. Саприкіна

Судді: Я. О. Берназюк

С. М. Чиркін