Справа № 520/11077/19
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 р. № 520/11077/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Шпіньової О.М.,

представника відповідача Наумецької Е.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 0-2032 від 25.06.2019 про нарахування податку на нерухоме майно за 2018 рік, відмінне від земельної ділянки на суму 27069,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що податкове повідомлення-рішення № 0-2032 від 25.06.2019 року, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби України у Харківській області, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесене податкове повідомлення - рішення №0-2032 від 25.06.2019 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 27069,93 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач, не погоджуючись з вищевказаними рішеннями, звернулась з даним позовом до суду.

Статтею 266 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) визначено справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 266.1.1. ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

Згідно з п.п. 266.5.1 п.266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Дергачівської міської ради, затвердженого рішенням №42 XI сесії Дергачівської міської ради VII скликання «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по Дергачівській міській раді та затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по Дергачівській міській раді» від 30 червня 2016 року та змін до цього Положення, внесених рішенням Дергачівської міської ради № 44 від 31 січня 2017 року ставка податку на 2018 рік на будівлі промисловості та склади складає 0,25 % мінімальної заробітної плати.

Згідно з пп. 14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Відповідно до Державної класифіттора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу - "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 12-51 "Будівлі промисловості".

Згідно технічного паспорту на приміщення, які належать позивачу на праві власності та знаходяться у АДРЕСА_1, ці приміщення є виробничо-складськими приміщеннями. Тобто, дане приміщення відноситься до будівель промисловості.

Як зазначено відповідачем, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності позивача перебуває: - Нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа - 727,10 кв.м.). Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 28.12.2006 року; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер 3551, виданий 28.12.2006, видавник: приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Коробець О.М. Відомості щодо цільового призначення нежитлової будівлі відсутні. Також, вказано, що згідно ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на 2018 рік затверджених Дергачівською міською радою, для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб із розрахунку за 1 кв.м. бази оподаткування в розмірі: 1% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року для категорії «будівлі офісні», зона -1.

За таких обставин, податковий орган, під час розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме бази оподаткування в розмірі 1% від розміру мінімальної заробітної за 1 кв.м. щодо об`єкту нежитлової нерухомості, який належить позивачу, застосував ставку податку для категорії «будівлі офісні», немаючи при цьому відомостей про категорію такої нерухомості. При цьому, згідно технічного паспорту на приміщення, які належать позивачу на праві власності та знаходяться у АДРЕСА_1, ці приміщення є виробничо-складськими приміщеннями, а не офісними.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правильність визначення розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме бази оподаткування в розмірі 1% від розміру мінімальної заробітної за 1 кв.м. нежитлового приміщення, яке належить позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючий орган під час винесення податкового повідомлення-рішення № 0-2032 від 25.06.2019 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вулиця Пушкінська, 46, місто Харків Харківської області, 61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 0-2032 від 25.06.2019 року про нарахування податку на нерухоме майно за 2018 рік, відмінне від земельної ділянки на суму 27069,93 грн.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 09.12.2019 року.