Справа № 215/2347/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 215/2347/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року (суддя Юрков Е.О.) у справі №215/2347/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнання протиправною бездіяльності Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз, яка виявилася у порушенні правового режиму розгляду заяви від 04.12.2018 року та не підкоренню принципам ст.ст. 3, 34, 68 Конституції України;

- зобов`язання Публічне акціонерне товариство Криворіжгаз протягом п`ятнадцяти днів слідкувати процедурі ст.ст. 18, 19 ЗУ Про звернення громадян при розгляді заяви від 04.12.2018 року і за підсумком розгляду скласти нормативно-правовий акт;

- захист права ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 04.12.2018 для відстоювання своїх прав і законних інтересів, шляхом їх визнання окремим пунктом рішення, зазначивши закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено Публічним акціонерним товариство Криворіжгаз згідно ст. 249 КАС України;

- визнання протиправною бездіяльності Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз, яке не застосувало належну правову процедуру, що виявилося у не вжитті заходів усунення причин, які породжують подання заяви (запиту) від 04.12.2018 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків п`ять робочих днів з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону; надати копії доданих до позовної заяви документів для відповідача, а саме заяви від 04.12.2018.

Підставами для залишення позовної заяви без руху стало те, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви, а надані ним докази не є достатніми для звільнення позивача від такої сплати. Крім цього, позивачем до позовної заяви не додано копії доданих до позовної заяви документів для відповідача, а саме заяви від 04.12.2018.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення

поштового відправлення, копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 26.06.2019.

11 липня 2019 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву про відкриття провадження разом з довідкою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради № 5037 від 18.06.2019 р. про отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом 1 групи ОСОБА_2 , 1939 р.н..

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не свідчать про виконання ним вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Враховуючи те, що позивачем не усунуто виявлених недоліків позовної заяви, суд повернув її позивачеві на підставі п.1 ч.3 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвали суду першої інстанції скасувати. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору. Скаржник вказує на те, що має складний майновий стан та його річний дохід не дозволяє сплатити судовий збір у визначеному судом розмірі. Зазначає, що суд зобов`язаний самостійно витребувати при необхідності відомості щодо матеріального стану позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з огляду на її законність і обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, судом першої інстанції встановлено, що позивачем не надано копію доданої до позову заяви від 04.12.2018 для відповідача.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на необхідність подання позивачем до суду копії вказаної заяви для направлення на адресу відповідача.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом першої інстанції встановлено, що всупереч вимогам наведеної норми, позивачем не долучено до позовної заяви документу про сплату судового збору. При цьому документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, позивачем також не надано.

При зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку зі складним майновим станом. На підтвердження своїх аргументів позивачем надано довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради № 3024 від 15.04.2019 р. про отримання ним щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом 1 групи ОСОБА_2 , 1939 р.н., згідно змісту якої позивач знаходиться на обліку в Управлінні і отримує щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, та за період з квітня 2017 року по березень 2019 року отримано компенсацію всього на суму 709,27 грн.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як слідує з наведених положень процесуального закону, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вирішуючи питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження скрутного майнового стану. При цьому, надаючи оцінку наданій позивачем довідці, суд вказав на те, що вона не відповідає такій ознаці доказів як достатність, оскільки не дає можливості оцінити повно та всебічно майновий стан позивача. Оскільки позивачем не надано жодних інших документів на підтвердження скрутного матеріального становища, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд вказав на те, що належними та достатніми доказами для підтвердження скрутного майнового становища позивача можуть бути довідки про доходи з органів державної податкової інспекції, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги тощо.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд зобов`язаний самостійно витребувати при необхідності відомості щодо матеріального стану позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такого обов`язку на суд, у разі вирішення питання про звільнення особи від сплати судового збору, Законом не покладено.

У такому випадку позивач повинен самостійно надати до суду переконливі докази, які свідчать про неможливість сплати ним судового збору і лише у разі неможливості самостійно подати такі докази з об`єктивних причин, позивач повинен про це зазначити у позові, заявивши відповідне клопотання про їх витребування. У поданій позовній заяві позивачем не наведено причин, які унеможливлюють самостійного подання до суду доказів його матеріального стану.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що надання таких доказів не може бути підставою лише для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки положення статті 133 КАС України передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.

З огляду на наведене, та зважаючи на те, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення заявника від сплати судового збору.

Частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що при подачі позовної заяви ОСОБА_1 не дотримано вимог ст.161 КАС України, а тому суд обґрунтовано залишив позовну заяву без руху та надав термін на усунення її недоліків.

Ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 26.06.2019, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.15).

Отримавши ухвалу суду про залишення позову без руху, в якій чітко визначено спосіб усунення недоліків поданого позову, позивач не виконав вимоги ухвали суду та не надав суду оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону, а також копії доданих до позовної заяви документів для відповідача, а саме заяви від 04.12.2018 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції навів перелік документів, які можуть бути прийняті судом в якості належних та достатніх доказів на підтвердження скрутного майнового становища, однак таких документів суду позивачем також не надано.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У встановлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви усунуті не були, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до ст.169 КАС України, повернув позовну заяву позивачу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції постановлено законну і обґрунтовану ухвалу, у зв`язку з чим підстав для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.315, ст.ст.316 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року по справі №215/2347/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строки. які визначено ст..329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 05.12.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк