Справа № 400/4192/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

10 грудня 2019 р. № 400/4192/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54029

третя особа:ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

про:скасування арешту майна, накладеного постановою від 05.10.2001 р., реєстраційний номер обтяження № 3457907,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за участю третьої особи ОСОБА_2 , про скасування арешту на все майно ОСОБА_3 , накладеного постановою Державної виконавчої служби Заводського району від 05.10.2001 р., реєстраційний номер обтяження 3457907.

09.12.2019 р. відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що арешт на майно ОСОБА_3 накладено при виконанні постанови Заводського районного суду м. Миколаєва, а тому оскарження дій державного виконавця має розглядатися судом, який видав виконавчий лист.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Всі вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 (по 1 / 4 частки кожен).

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.04.1994 р. з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно до повноліття дітей.

Виконавчий лист було передано на примусове виконання до Заводського відділу ДВС, яким заведено виконавче провадження № 1-5/2001, у межах якого постановою від 05.10.2001 р. накладено арешт на все майно ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

19.11.2019 р. заведено спадкову справу на ОСОБА_3 .

Представник позивача звернулася до відповідача з питання зняття арешту з майна ОСОБА_3 , однак відповідач листом від 20.11.2019 р. повідомив про відсутність виконавчих документів щодо ОСОБА_3 , оскільки виконавче провадження знищено за строками зберігання.

Чинність арешту перешкоджає позивачу прийняти спадщину після смерті свого батька.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративною справою у розумінні п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12.10.1978 р.) висловлено думку, що термін «суд, встановлений законом» у статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач звернувся з адміністративним позовом про зняття арешту з нерухомого майна, належного його померлому батьку. Позовні вимоги обґрунтовані бажанням оформити право власності на арештоване майно у порядку спадщини.

Таким чином спір стосується правовідносин, пов`язаних з реєстрацією права власності.

За нормами ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Отже, спір, який виник між позивачем та органом державної виконавчої служби з приводу зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися Заводським районним судом м. Миколаєва в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постановах від 22.08.2018 р. у справі № 658/715/16-ц, від 18.09.2019 р. у справі № 826/16025/18, а також у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 р. по справі № 820/5502/17.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 2 ст. 238 КАС України).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Представник позивача Компанієць Т.В. сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн згідно квитанції від 28.11.2019 р. № 0.0..1.

Таким чином, сплачена сума судового збору підлягає поверненню.

Керуючись ст. 4, 5, 19, 238, 248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Заводського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код 34993162), за участю третьої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), про скасування арешту на все майно ОСОБА_3 , накладеного постановою Державної виконавчої служби Заводського району від 05.10.2001 р., реєстраційний номер обтяження 3457907.

2. Повернути ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.), сплачений згідно квитанції від 28.11.2019 р. № 0.0..1, з Держаного бюджету України (р/р UA6084007, отримувач коштів УК у м. Миколаїв / м. Миколаїв / 22030101, код отримувача 37992781, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, КБК 22030101).

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала підписана суддею 10.12.2019 р.

Суддя Н. В. Лісовська