Справа № 826/8252/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8252/18 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Ганечко О. М., Василенка Я. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестком» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України у якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 26 січня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання «податок на додану вартість» на загальну суму 14 649,01 гривень з урахуванням штрафних (фінансових санкцій) у розмірі 2 929,80 гривень та податкове повідомлення-рішення від 26 січня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання «мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання» на загальну суму 73 245,27 гривень з урахуванням штрафних (фінансових санкцій) у розмірі 14 649,07 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки товари ввезені на митну територію України було правильно класифіковано за УКТ ЗЕД.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, згідно наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 14 грудня 2017 року № 2826 «Про проведення документальної невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестком» у період з 19 по 26 грудня 2017 року робочою групою посадових осіб Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестком» з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 05 вересня 2017 року № UA100010/2017/276188, від 31 жовтня 2017 року № UA100010/2017/287469, від 17 жовтня 2017 року № UA100010/2017/285724, від 18 липня 2017 року № UA100010/2017/271082, від 11 липня 2017 року № UA100010/2017/270264, від 07 червня 2017 року № UA100010/2017/266660, від 16 лютого 2017 року № UA100250001/2017/255987, від 30 січня 2017 року № UA100250001/2017/254957, від 20 грудня 2016 року № UA100250001/2016/120432, від 16 листопада 2016 року № UA100250001/2016/118006, від 14 листопада 2016 року № UA100250001/2016/117845, від 13 березня 2016 року № UA100010/2017/257880, від 23 листопада 2015 року № UA100250001/2015/15373.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестком» 14 грудня 2017 року направлено письмове повідомлення № 217 про проведення документальної невиїзної перевірки.

Про результати проведеної документальної невиїзної перевірки контролюючим органом складено 05 січня 2018 року акт № н1/18/28-10-14-09/ в якому контролюючим органом зроблено висновок про порушення:

- Закону України від 19 вересня 2013 року № 584-VII «Про митний тариф України» підпункту г) пункту 5частини 8 статті 257 Митного кодексу України щодо невірної класифікації товарів (замість товарної підкатегорії 8509 80 00 00 - ставка ввізного мита - 10%, застосовано товарну підкатегорію 8422 40 00 90 - ставка ввізного мита 0%, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ввізного мита на загальну суму 58 596,20 гривень, в тому числі:

Номер митної декларації дата мито, гривень.

100250001/2015/15373 23 листопада 2015 року 1 916,97

100250001/2016/117845 14 листопада 2016 року 371,06

100250001/2016/118006 16 листопада 2016 року 1 815,86

100250001/2016/120432 20 грудня 2016 року 1 094,96

100250001/2017/254957 30 січня 2017 року 1 924,02

100250001/2017/255987 16 лютого 2017 року 3 773,35

UA100010/2017/257880 13 березня 2017 року 5 644,94

UA100010/2017/266660 07 червня 2017 року 3 126,60

UA100010/2017/270264 11 липня 2017 року 7 071,47

UA100010/2017/271082 18 липня 2017 року 3 959,07

UA100010/2017/276188 05 вересня 2017 року 7 160,85

UA100010/2017/285724 17 жовтня 2017 року 10 379,49

UA100010/2017/287469 31 жовтня 2017 року 10 321,56

- Пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на суму ввізного мита, у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 11 719,21 гривень, у тому числі:

Номер митної декларації дата мито, гривень.

100250001/2015/15373 23 листопада 2015 року 383,39

100250001/2016/117845 14 листопада 2016 року 74,21

100250001/2016/118006 16 листопада 2016 року 370,37

100250001/2016/120432 20 грудня 2016 року 318,99

100250001/2017/254957 30 січня 2017 року 384,90

100250001/2017/255987 16 лютого 2017 року 754,67

UA100010/2017/257880 13 березня 2017 року 1 128,98

UA100010/2017/266660 07 червня 2017 року 625,32

UA100010/2017/270264 11 липня 2017 року 1 414,29

UA100010/2017/271082 18 липня 2017 року 791,81

UA100010/2017/276188 05 вересня 2017 року 1 432,17

UA100010/2017/285724 17 жовтня 2017 року 2 075,90

UA100010/2017/287469 31 жовтня 2017 року 2 064,31

В результаті вищевказаних порушень та відповідно до пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, статті 278, пункту 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України ТОВ «Інвестком» було занижено податкові зобов`язання на суму 70 315,41 гривень, з них: по ввізному миту - на суму 58 596,20 гривень; по ПДВ - на суму 11 719,21 гривень.

Отримавши Акт перевірки товариством відповідно до статті 354 Митного кодексу України подано заперечення.

Листом відповідача від 23 січня 2018 року № 3113/10/28-10-14-09-13 «Про розгляд заперечень», висновки Акту перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

26 січня 2018 року контролюючим органом винесено:

- податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестком» грошове зобов`язання «податок на додану вартість» на загальну суму 14 649,01 гривень з урахуванням штрафних (фінансових санкцій) у розмірі 2 929,80 гривень (а.с. - 50-52- т. 1);

- податкове повідомлення-рішення № яким збільшено товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестком» грошове зобов`язання «мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання» на загальну суму 73 245,27 гривень з урахуванням штрафних (фінансових санкцій) у розмірі 14 649,07 гривень (а.с. - 53-55 т. 1).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестком» подано до Державної фіскальної служби України скаргу на винесені податкові повідомлення-рішення.

06 квітня 2018 року Державною фіскальною службою України винесено рішення № 16199/99-11-03-03-25 про залишення податкових повідомлень-рішень без змін, а скаргу товариства залишено без задоволення.

Позивач вважає зазначені рішення незаконним та таким, що не ґрунтується на нормах права, що й стало підставою для звернення до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваних рішень а викладені в акті перевірки від 05 січня 2018 року № н1/18/28-10-14-09/ висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм Закону України «Про митний тариф України», Митного та Податкового кодексів України є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження зібраними у справі належними та допустимими доказами.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Згідно з частиною другою статті 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

За приписами частини третьої статті 69 МК України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Частина четверта статті 69 МК України передбачає, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до статті 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

В силу положень частини п`ятої та сьомої статті 69 МК України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З метою приведення класифікаційної роботи митних органів у відповідність до наведених вище вимог МК України, удосконалення здійснення контролю правильності класифікації товарів відповідно до вимог УКТ ЗЕД під час проведення процедур митного контролю та митного оформлення, упорядкування процедури класифікації товарів і запобігання випадкам ухилення підприємствами та громадянами від сплати митних платежів у повному обсязі, Міністерством фінансів України був розроблений Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, введений в дію наказом цього Міністерства від 30.05.2012 року № 650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 року за № 1085/21397 (надалі по тексту - Порядок).

Відповідно до визначення пункту 3 Порядку, контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Розділом III Порядку встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК України. Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності (пункт 4 Розділу III Порядку):

- опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 МК України;

- відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;

- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару;

- перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у попередньому рішенні про класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД (ПРК), у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом «а» абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом «б» абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами «б», «в» абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

Якщо під час здійснення контролю правильності кваліфікації товарів буде встановлено необхідність зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей, посадовими особами підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів приймається Рішення про визначення коду товару. При цьому у разі відсутності зміни коду товару згідно з УКТ ЗЕД Рішення не приймається.

Вищевикладене у сукупності надає підстави для висновку, що відсутність рішення про визначення коду товару та наявність факту випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.03.2018 року у справі № 808/278/13-а (адміністративне провадження № К/9901/3444/18) та від 08.05.2018 року у справі № 808/1341/14 (адміністративне провадження № К/9901/7237/18).

У даному випадку, рішення про визначення коду товару митним органом не приймалось, та митний орган випустив товар у вільний обіг відповідно до коду, заявленого платником податків у митній декларації, підтвердивши його таким чином.

В ході судового розгляду справи відповідачем не надано доказів встановлення факту подання декларантом неповної, недостовірної інформації про товар під час його митного оформлення (що вплинуло на його класифікацію під час пропуску на митну територію України).

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України і затверджено Законом України «Про Митний тариф України», Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з урахуванням Пояснень до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, приміток до розділів і груп та характеристик товарів. Для юридичних цілей класифікація товарів відповідно до УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з текстів товарних позицій і відповідних приміток до розділів груп, тобто відповідно до Основного правила інтерпретації (далі - ОПІ) 1, і, якщо такими текстами не передбачено інше, відповідно до положень ОПІ 2-6 УКТ ЗЕД.

Згідно з підпунктами «г» пункту 5 частини восьмої статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 5) відомості про товари: г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з частиною першою та другою статті 271 МК України, мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 272 МК України ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України.

Відповідно до норм статей 291 та 292 МК України, обов`язок із сплати митних платежів припиняється при виконанні обов`язку із сплати митних платежів, а в свою чергу обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) у разі здійснення особою, відповідальною за сплату митних платежів, розпорядження про використання коштів авансових платежів при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення. Позивачем митні платежі за митними деклараціями сплачені у повному обсязі і у встановлений законом строк.

Статтею 345 МК України визначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Відповідно до статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до статті 266 МК України декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковий кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина перша статті 264 МК України).

З моменту прийняття митної декларації до митного оформлення декларант несе юридичну відповідальність за достовірність зазначених у ній відомостей та розміру належних до сплати податків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про митний тариф України» від 19 вересня 2013 року № 584-VII митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 190.1 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестком» () є юридичною особою, зареєстроване Шевченківською районної у місті Києві державною адміністрацією та перебуває на обліку в митних органах з 18 грудня 2002 року.

Контролюючим органом під час проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Інвестком» з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів за товарною підкатегорією 8422 40 00 90 щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 05 вересня 2017 року № UA100010/2017/276188, від 31 жовтня 2017 року № UA100010/2017/287469, від 17 жовтня 2017 року № UA100010/2017/285724, від 18 липня 2017 року № UA100010/2017/271082, від 11 липня 2017 року № UA100010/2017/270264, від 07 червня 2017 року № UA100010/2017/266660, від 16 лютого 2017 року № UA100250001/2017/255987, від 30 січня 2017 року № UA100250001/2017/254957, від 20 грудня 2016 року № UA100250001/2016/120432, від 16 листопада 2016 року № UA100250001/2016/118006, від 14 листопада 2016 року № UA100250001/2016/117845, від 13 березня 2016 року № UA100010/2017/257880, від 23 листопада 2015 року № UA100250001/2015/1537 було встановлено, що товариством здійснено оформлення товарів «Вакуумный упаковщик (вакууматор) потужність 120 Вт: VS 120 Е (VS2660) за кодом 8422 40 00 90 (ставка ввізного мита 0%).

Однак, до групи 84 відносяться реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої, їх частини. Окрім того, згідно з приміткою 1 (f) до товарної групи 84 УКТ ЗЕД не включаються електромеханічні побутові машини товарної позиції 8509.

До групи 85 відносяться електричні машини, обладнання та їх частини, апаратура для запису або відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя.

Згідно з приміткою 3 Пояснень в товарну позицію включаються лише ті електромеханічні машини, що використовуються, як правило у побуті:

а) натирачів підлоги, подрібнювачі харчових продуктів, міксери, соковижималки для фруктів або овочів різної маси;

b) інші апарати максимальною масою до 20 кг.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що до групи 84 відносяться обладнання (машини та апарати), а до групи 85 - електротовари. Проте деякі машини включаються до товарних позицій групи 85 (наприклад, електромеханічні побутові пристрої) у той час як до групи 84 включаються деякі немеханічні пристрої (наприклад, котли парогенераторів, їхнє допоміжне обладнання і фільтрувальна апаратура).

До товарної позиції 8422 включаються машини посудомийні, обладнання для миття або сушіння пляшок або інших ємкостей, обладнання для заповнення, закупорювання пляшок, банок, закривання ящиків, мішків або інших ємкостей, їх запечатування, закоркування або наклеювання на них етикеток, обладнання для герметизації пляшок, банок, тюбиків та аналогічних ємкостей, інше обладнання для фасування або загортання товарів (включаючи обладнання для загортання товару з термоусадкою пакувального матеріалу), обладнання для газування напоїв: (до товарної позиції 8422 40 00 - інше обладнання для пакування та загортання товарів (включаючи обладнання для загортання товару з термоусадкою пакувального матеріалу).

Згідно з УКТ ЗЕД до товарної позиції 8509 класифікуються деякі побутові пристрої, в яких умонтований електродвигун, окрім пилососів товарної позиції 8508.

Термін «побутові апарати» у цій товарній позиції означає пристрої, які зазвичай застосовуються в побуті. Ці апарати ідентифікуються відповідно до типу за одним чи декількома параметрами, такими як габарити, тип конструкції, продуктивність, робочий об`єм. Критерієм для цих параметрів є те, що пристрої, зазначені у цій товарній позиції, не повинні експлуатуватися на рівні, що перевищує явно побутові потреби.

Тобто, для віднесення товару в товарну під категорію 8509 90 80 00 товар повинен відповідати наступним основним критеріям: їх маса повинна складати не більше 20 кг.; товар не повинен експлуатуватися на рівні, що перевищує чисто побутові потреби, товар повинен приводитися в дію за допомогою перетворення електричної енергії на механічну.

Вакуумна автомашина для пакування продуктів харчування з вмонтованим електродвигуном має наступні характеристики: призначення - настільна, тип - безкамерна, джерело живлення - електромережа 220 В, габарити (для моделі Gorenie VS120E - 75*355*140 мм, вага 1,5 кг. для моделі Gorenie VS110W габарити - 86*357*148 мм мм, вага 1,4 кг.)

На переконання відповідача, заявлений ТОВ «Інвестком» до митного оформлення товар «Вакуумній упаковщик, (вакууматор) Gorenie…» повинен відноситися до товарної під категорії 8509 80 00 00 (ставка ввізного мита 10%) відповідно до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року. Вказаний висновок базується на досліджених у процесі перевірки документах, у тому числі тих, які містять відомості необхідні для класифікації товарів «Вакуумний упаковщик (вакууматор) Gorenie…» згідно з УКТ ЗЕД, з урахуванням інформації зазначеної у графі 31 митних декларацій та відповідно до вимог Закону України «Про Митний тариф України» а також Пояснень до УКТ ЗЕД.

До категорії товарів 8422 40 00 90 відносяться інше обладнання для закривання мішків або інших ємкостей, їх запечатування, обладнання для герметизації пляшок, банок, тюбиків та аналогічних ємкостей, інше обладнання для фасування та загортання товарів (включаючи обладнання для загортання товару з термоусадкою, пакувального матеріалу) групи 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої, їх частини», розділу XVI додатку до Закону України «Про митний тариф України».

З Інструкції виробника вбачається, що до виробу «Вакуумний упаковщик (вакууматор) Gorenie…» вбачається, що в розділі «Конструкція та функції» відображено, що в обладнанні наявна кнопка Seal (запаювання), яка відповідає за ручне запаювання та автоматичне вакуумування й запаювання (а.с. 73-83).

Згідно з графічним відображенням складових і елементів обладнання під № 13 відображено наявність «Запаювального елементу» (нагрівальний елемент із тефлоновим покриттям. Елемент нагрівається та запаює пакет), під № 9 смужка запаювання.

В розділі «Вакуумне упаковування в пакет» під порядковим номером « 5» зазначено про можливість вибору часу запаювання, номером 6 - вакуумування та запечатування.

Згідно з примітками до розділу - прилад виконує операції з запаювання пакету, виробник попереджає про можливість перегрівання запалювального елементу.

В розділі «Чищення і обслуговування» визначено, що апарат призначено для вакуумування та запаювання пакетів.

Враховуючи викладені характеристики, «Вакуумний упаковщик (вакууматор) Gorenie…» за своїм характером і цільовим призначенням є обладнанням, який використовується не лише в побуті, а і в галузі комерційної промисловості (магазинах, закладах громадського харчування, тощо) з метою розфасовки вакуумного пакування різноманітних товарів та продуктів харчування у вакуумні упаковки для їх подальшої реалізації кінцевому споживачу.

Отже, товар «Вакуумний упаковщик (вакууматор) Gorenie…» правомірно віднесено до товарної позиції 8422 40 00 90, оскільки основними компонентами імпортованого товару є елементи для запаювання та герметизації (насос витягування повітря), цільовим призначенням якого є пакування та загортання товарів (включаючи обладнання для загортання товару з термоусадкою пакувального матеріалу), що повною мірою відповідає ознакам саме такої товарної підкатегорії.

Також колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять відомостей та відповідачем не доведено, що неправильне встановлення кодів товарної номенклатури було здійснено у зв`язку з неповною або недостовірною інформацією, поданою суб`єктом господарювання.

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо самостійного визначення коду товару, оскільки жодного експертного дослідження податковим органом не проводилося.

Доказів, які б спростовували зазначене або підтверджували відсутність підстав для задоволення позову апелянтом до суду не надано.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестком» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2019