Справа № 203/3725/19
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3725/19
Провадження № 2-а/0203/100/2019
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі - Давіденко Ю.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта Білозерського відділу поліції Херсонського відділу Головного управління національної поліції в Херсонській області Білоуса Павла Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами скасувати постанову серії ЕАК №1608857 від 10 жовтня 2019 року старшого сержанта Білозерського відділу поліції Херсонського відділу ГУНП в Херсонській області Білоуса Павла Вікторовича, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2019 року позовна заява залишалася без руху та 25 жовтня 2019 року подана позовна заява з усуненими недоліками.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення в матеріалах справи, та отримавши копію позову з додатками 05 листопада 2019 року, відзив на позов не надав.

Згідно ч.4 ст. 159 КАС України неподання субє`ктом владних повноважень відзиву на позов може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Справа розглядається у відповідності до ч.6 ст. 162 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі постанови серії ЕАК №1608857 від 10 жовтня 2019 року, винесеної інспектором Білозерського ВП Херсонського відділу ГУНП в Херсонській області ст. сержантом поліції Білоусом П.В., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення, яке за даними фабули постанови виразилося у тому, що 10 жовтня 2019 року о 20 год. 56 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем здійснив поворот ліворуч через суцільну лінію дорожньої розмітки, що розділяє рух транспорту протилежних напрямків чим порушив пункт 34 Правил дорожнього руху (а.с.4).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Як зазначено у постанові відповідача, позивач порушив вимоги пункту 34 Правил дорожнього руху, разом з тим слід зазначити, що Правила дорожнього руху не містять пункту 34, а мають Розділ 34 «Дорожня розмітка». При цьому, вказаний розділ має щонайменше два пункти, кожен з яких має ряд значень дорожньої розмітки та їх цифрових позначень. Так, пункт 1 Розділу 34 ПДР має назву «Горизонтальна розмітка», частина 1 цього пункту містить визначення горизонтальної розмітки, а частина 3 цього пункту містить цифрові значення та визначення такої розмітки, починаючи з 1.1. до 1.30. Пункт 2 Розділу 34 ПДР має назву «Вертикальна розмітка», частина 1 цього пункту містить визначення такої розмітки та частина 2 цього пункту містить цифрові значення та визначення такої розмітки, починаючи з 2.1 до 2.7.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, в порушення вказаних вимог відповідачем вказані вимоги ст. 280 КУпАП не виконані в повному обсязі, оскільки постанова містить посилання на норму закону, порушення якої ставиться за вину ОСОБА_1 , однак якої не існує у Правилах дорожнього руху - пункту 34 ПДР, та при цьому не містить і визначення самого порушення, яке б містилося у Правилах дорожнього руху, зокрема, визначення і позначення горизонтальної (вертикальної) розмітки, яке міститься у пунктах 1 (з 1.1. до 1.30) та 2 (з 2.1. до 2.7), а містить лише узагальнене викладення та без зазначення в якій місцевості та на дорозі якого значення нанесена дорожня розмітка, оскільки це має суттєве значення для кваліфікації правопорушення.

Крім того, згідно з ст. ст. 251, 254 КУпАП обов`язок збирання доказів відносно виявлення та розслідування правопорушення покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що добуті за допомогою визначених засобів доказування. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На особливу увагу заслуговує ч.2 ст.77 КАС України, яка визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач, який в порядку ст. 258 КУпАП склав постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача не виявив жодних свідків, речових доказів, не зафіксував в інший спосіб обставини правопорушення та докази, які підтверджують факт перетину ОСОБА_1 під час керування автомобілем суцільної лінії дорожньої розмітки, наявність такої суцільної лінії в місці її перетину, а постанова взагалі не містить місця вчинення правопорушення.

Також, в порушення вимог п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, доказів неможливості такої фіксації суду не надано.

Додані до позовної заяви позивачем фотокартки також не містять повних даних достатніх для визначення місця скоєння правопорушення, обставин та дійсної дорожньої розмітки, оскільки на вказаних фотокартках зафіксована дорожня розмітка, що переривається латками асфальту за наслідками ямкового ремонту.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем у справі інспектором поліції, за встановлених обставин не визнання події правопорушення та її оспорення, за відсутності фіксації події в автоматичному режимі та буд-якої іншої фіксації правопорушення, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення вимог ч.5 ст. 258 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а ефективність засобів правового захисту прав позивача вимагає розв`язання питання щодо підстав його юридичної відповідальності, щоб можливість розглянути справу по суті відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП була забезпечена з повним захистом прав від тривання їх порушення правовою невизначеністю. Достатнім засобом правового захисту буде вирішення питання про адміністративну відповідальність позивача по суті, на підставі чого адміністративному суду належить згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України та у відповідності зі ст. 293 КУпАП скасувати оскаржувану постанови у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Відповідно до ст.143 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до старшого сержанта Білозерського відділу поліції Херсонського відділу Головного управління національної поліції в Херсонській області Білоуса Павла Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії ЕАК №1608857 від 10 жовтня 2019 року, винесену інспектором Білозерського ВП Херсонського відділу ГУНП в Херсонській області ст. сержантом поліції Білоусом П.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: О.В. Колесніченко