Справа № 808/8396/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 808/8396/15
Суддя І інстанції Стрельнікова Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року у справі за заявою Державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)» про роз`яснення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, Державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)», Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області №265о/с від 15 вересня 2015 року в частині звільнення ОСОБА_1 капітана внутрішньої служби (М-135485), оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів оперативного відділу Софіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55) у запас Збройних Сил України на підставі пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом України.

Зобов`язано Державну установу «Софіївська виправна колонія (№55)» поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів оперативного відділу Софіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55).

Зобов`язано Державну установу «Софіївська виправна колонія (№55)» нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату (грошове утримання) за час вимушеного прогулу з дня звільнення і по день поновлення на посаді.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

30 липня 2019 року Державна установа «Софіївська виправна колонія (№55)» звернулася до суду із заявою про роз`яснення судового рішення від 13 червня 2019 року, в якій просила роз`яснити встановлення терміну вимушеного прогулу ОСОБА_1 .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року заяву про роз`яснення судового рішення задоволено.

Роз`яснено, що часом вимушеного прогулу, зазначеного у резолютивній частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №808/8396/15 є період часу з дня звільнення ОСОБА_1 згідно наказу начальника Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області №265о/с від 15 вересня 2015 року по день звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням згідно наказу Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області №75/ОС від 11 березня 2016 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким роз`яснити резолютивну частину Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі №808/8396/15 щодо визначеного ним часу вимушеного прогулу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник відповідачів заперечував проти її задоволення, просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону видно, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Натомість, визначаючи, що часом вимушеного прогулу ОСОБА_1 є період часу з дня звільнення згідно наказу №265о/с від 15 вересня 2015 року по день звільнення за власним бажанням згідно наказу №75/ОС від 11 березня 2016 року, суд першої інстанції фактично змінив рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 235 КЗпП України У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В такому випадку період з дати звільнення працівника по час поновлення його на посаді вважається часом вимушеного прогулу.

При цьому, питання, пов`язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.93 №58, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу, визнаного судом незаконним (наприклад, пишеться: «Запис за таким-то № є недійсним, поновлений на попередній роботі»).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року позивача поновлено на посаді оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів оперативного відділу Софіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55) з 15 вересня 2015 року.

У зв`язку з чим в трудову книжку ОСОБА_1 внесено зміни, шляхом визнання недійсними записів №3, №4 та здійсненням запису №6. (а.с.73)

З 11 березня 2016 року позивача звільнено з посади оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів оперативного відділу Софіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55) на підставі наказу про звільнення №75/ОС-16 від 11.03.2016 року. (запис №7 трудової книжки, а.с.73)

Водночас, у зв`язку із скасуванням постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року та прийняттям рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року Державною установою «Софіївська виправна колонія (№55)» прийнято наказ №157/ОС від 15.07.2019 року про поновлення на службі ОСОБА_1 та внесено зміни у трудову книжку, шляхом визнання недійсними записів №6 та №7.

Таким чином, час вимушеного прогулу ОСОБА_1 є період часу з дня звільнення згідно наказу начальника Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області №265о/с від 15 вересня 2015 року по день його поновлення на посаді згідно наказу Державної установи ««Софіївська виправна колонія (№55)» №157/ОС від 15.07.2019 року.

Між тим, у зв`язку із відсутністю у резолютивній частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року чіткого зазначення періоду часу вимушеного прогулу та з метою уникнення неправильного виконання рішення суду внаслідок неясності резолютивної частини, колегія суддів робить висновок про необхідність роз`яснення зазначеного судового рішення.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про її скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви про роз`яснення рішення суду.

Керуючись ст. ст. 254, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву Державної установи «Софіївська виправна колонія (№55)» про роз`яснення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року.

Роз`яснити, що часом вимушеного прогулу ОСОБА_1 , зазначеного у резолютивній частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року по справі №808/8396/15 є період часу з дня звільнення - 15 вересня 2015 року, згідно наказу начальника Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області №265о/с від 15 вересня 2015 року, по день його поновлення на посаді 15 липня 2019 року, згідно наказу Державної установи ««Софіївська виправна колонія (№55)» №157/ОС від 15.07.2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 05 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова