Справа № 480/1740/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 р. Справа №480/1740/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,

представника позивача - Татаренко А.І.,

представника відповідача - Мельник Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці, Головного Державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю,зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «СФ «Усе для дому», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці, в якому просить:

- визнати протиправними дії інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області ОСОБА_2 щодо відмови у прийнятті документів на виконання вимоги та щодо проведення повторної перевірки;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 02.05.2019 року №СМ1144/178/НД/АВ/СП-ФС про накладення штрафу у розмірі 12 519 грн.

- визнати протиправною та скасувати постанову від 02.05.2019 року № СМ1243/178/АВ/ІП-ФС про накладення штрафу у розмірі 4173 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач 08.04.2019 р. від інспектора праці ОСОБА_2 отримав направлення від 04.04.2019 року на проведення інспекційного відвідування, а також вимогу про надання/поновлення документів, відповідно до якої зобов`язано надати документи за адресою: м. Суми, вул. І.Сірка, 10. На виконання вимоги про надання/поновлення документів, помічник директора ОСОБА_1 прибула за вказаною адресою разом з витребуваними документами, однак інспектор праці ОСОБА_2 відмовився взяти запитувані документи пославшись на те, що їх недостатньо. В подальшому, о 13.30 год 09.04.2019 року, ОСОБА_1 , знову прибула за вказаною адресою до інспектора праці ОСОБА_2 який зазначив на супровідному листі час отримання 14 год. 00 хв. В цей же день, ОСОБА_1 звернулась до начальника Управління Держпраці у Сумській області із скаргою на дії інспектора праці ОСОБА_2 За результатами розгляду скарги позивач отримав лист від 02.05.2019 року з повідомленням про те, що головним державним інспектором А. ОСОБА_2 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування. В подальшому відповідачем 02.05.2019 року було винесено постанову №СМ1144/178/НД/АВ/СП-ФС про накладення на ТОВ «СФ «Усе для дому» штрафу у розмірі 12 519 грн. на підставі абзацу 6 частини 2 ст. 265 КЗпП України за перешкоджання виконанню державним органом повноважень, передбачених ст. 259 КЗпП України.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а дії інспектора праці ОСОБА_2 визнанню протиправними виходячи з наступного:

Підставою для притягнення позивача до відповідальності оскаржуваною постановою стало ненадання позивачем документів на виконання обов`язкової вимоги інспектора праці від 08.04.2019 № СМ 1144/178/НД, при цьому посадовими особами позивача не здійснювалось перешкоджання посадовим особам відповідача у здійсненні інспекційного відвідування позивача у спосіб ненадання ним до перевірки документів, що витребовувалися вимогою.

Позивач вважає, що надісланню письмової вимоги в порядку пункту 18 Порядку № 295 має передувати складення акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування із зазначенням у розділі «Інспекційне відвідування/невиїзне інспектування (необхідне відмітити) неможливо провести у зв`язку з: створенням перешкод у діяльності інспектора праці», такої причини (перешкоди), як «відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю». Порядком № 509 не передбачено можливість накладення штрафу на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування. Отже, відповідачем при здійсненні інспекційного відвідування порушено порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та не доведено під час розгляду справи факту недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, а також порушено порядок накладення штрафів.

Також позивач зазначає, що в подальшому ТОВ «СФ «Усе для дому» від інспектора праці ОСОБА_2 отримало направлення від 12.04.2019 року на проведення інспекційного відвідування ТОВ «СФ «Усе для дому». 25.04.2019 р. позивач отримав примірник акту від 15.04.2019 р. № СМ1243/178/АВ, складеного Управлінням Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці за результатами інспекційного відвідування ТОВ «СФ «Усе для дому». За результатами вказаної перевірки відповідач дійшов висновку про порушення ТОВ «СФ «Усе для дому» вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України та вимог Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою КМУ від 17.06.2015 року №413. На підставі акту від 15.04.2019 р. № СМ1243/178/АВ відповідачем було винесено постанову №СМ1243/178/АВ/ІП-ФС про накладення на ТОВ «СФ «Усе для дому» штрафу у розмірі 4173 грн. на підставі абзацу 8 частину 2 ст. 265 КЗпП України за порушення вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України. Постанова вмотивована тим, що повідомлення про прийняття на роботу працівників: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , подано до ДФС не до початку роботи цих працівників, хоча подано в цей самий день у обідній час дня початку роботи відповідного працівника.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а дії інспектора праці ОСОБА_2 визнанню протиправними виходячи з наступного:

Позивач зазначає, що дії по проведенню інспекційного відвідування не відповідають вимогам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Також позивач стверджує, що до моменту повідомлення Державній фіскальній службі про прийняття на роботу працівники, зазначені в акті інспекційного відвідування до виконання роботи не приступали.

Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує, виходячи із наступного.

Представник відповідача зазначає, що згідно частини 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Така особливість визначена частиною 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 295).

Таким чином, відповідач вважає, що Управління не зобов`язано дотримуватися вимог частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Стосовно проведення інспекційного відвідування позивача з 08.04.2019 по 09.04.2019, відповідач зазначає, що метою перевірки дотримання порядку встановлення неповного робочого часу, в тому числі в частині дотримання порядку нарахування та строків виплати матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за період з січня по березень 2019 року, відповідно до інформації отриманої з листа Сумського об`єднаного управління ПФУ Сумської області від 15.03.2019 № 6238/08-14. позивачу було надано вимогу про надання документів №СМ1144/178/НД від 08.04.2019 із зазначенням переліку документів та строком для надання завірених копій документів до 12 год. 00 хв. 09.04.2019. Проте, у строк, визначений у вимозі документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, інспектору праці не були надані. Лише після строку, визначеного у вимозі помічником директора позивача о 14 год. 40 хв. 09.04.2019 інспектору праці було надано лист №34 від 09.04.2019 з додатками.

Відповідач вважає, що створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування - це активна протидія, або бездіяльність об`єкта відвідування, яка полягає саме у ненаданні необхідної інформації. З огляду на вищезазначене, інспектором праці складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № CM 1144/178/НД/АВ від 09.04.2019.

Крім того, відповідач зазначає, що у ході інспекційного відвідування позивача 15.04.2019 встановлений факт допуску до роботи працівників без повідомлення Державної фіскальної служби, що є порушенням вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України в частині не повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та положень постанови КМУ від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу». Тобто, встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу до ДФС подано не до початку роботи, що є порушенням вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України та постанови КМУ від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

В подальшому під час підготовчого провадження позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 03.04.2019 року №566 про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Сумська фірма «Усе для дому»;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 12.04.2019 року №610 про проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська фірма «Усе для дому»;

- визнати протиправними дії інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області ОСОБА_2 Артема Миколайовича щодо відмови у прийнятті документів на виконання вимоги та щодо проведення повторної перевірки;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 02.05.2019 року №СМ1144/178/НД/АВ/СП-ФС про накладення штрафу у розмірі 12 519 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 02.05.2019 року № СМ1243/178/АВ/ІП-ФС про накладення штрафу у розмірі 4 173 грн.

Зазначені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що наказ від 03.04.2019 року №566 не містить посилань на підстави проведення перевірки, визначені пунктом 5 Порядку №295, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Також позивач зазначає, що відповідно до підпункту 5 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю. Інспекційне відвідування з 8 по 9 квітня здійснював головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області ОСОБА_2, а не начальник відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області Вікторія Чортенко.

Крім того, позивач стверджує, що всупереч положень ч. 5 ст. 2 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідач не ознайомив ТОВ «СФ «Усе для дому» з підставами проведення позапланових заходів, оскільки в направленнях на проведення інспекційних відвідувань вони не були зазначені. Також, оскільки законодавець не прийняв спеціального закону, тому спірні правовідносини врегульовані виключно приписами ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що виключає можливість застосування до спірних правовідносин постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, якою керувалось Управління Держпраці у Сумській області, призначаючи інспекційне відвідування.

В свою чергу відповідач надав суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій проти позовних вимог заперечує, з огляду на таке.

Відповідач зазначає, що згідно частини 5 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону. Таким чином, відповідач вважає, що Управління не зобов`язано дотримуватися вимог частини 1, 2 статті б Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Також відповідач стверджує, що вказаний закон визначає лише дві вимоги, які є обов`язковим при постановленні наказу - найменування суб`єкта господарювання та предмет перевірки. Відповідно накази №566 від 03.04.2019 та №610 від 12.04.2019 року відповідають вимогам ст.7 ЗУ «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Щодо позиції позивача, що саме інспектор праці ОСОБА_2 мав подати інформацію про виявлені ним в ході виконання контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю, відповідач зазначає, що інспектор праці ОСОБА_2 є головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, який підзвітний та підпорядкований начальнику відділу. Начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, в якому працює інспектор праці ОСОБА_2 є Чортенко В.А . Безпосереднім керівником Чортенко В.А. є начальник Управління, якому вона підзвітна. Так як, відповідно до пп.3 п.5 Порядку №295 особою, яка приймає рішення є керівник органу контролю, доповідати про наявність інформації мала саме начальник відділу Чортенко В.А.

Ухвалою суду було продовжено строк розгляду даної справи у підготовчому провадженні на 30 днів.

В подальшому ухвалою суду було закрито підготовче провадження, призначено справи до судового розгляду по суті також викликано в судове засідання свідків.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі інформації отриманої з листа Сумського об`єднаного управління ПФУ Сумської області від 15.03.2019 №6238/08-14, відповідачем видано наказ про проведення інспекційного відвідування № 566 від 03.04.2019 та направлення № 241/СМ1144 від 04.04.2019 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська фірма «Усе для дому» (а.с. 53-54). Окрім того, позивачу було вручено вимогу про надання документів №СМ1144/178/НД від 08.04.2019 із зазначенням переліку документів та строком для надання завірених копій документів до 12 год. 00 хв. 09.04.2019 (а.с. 55 - 56). В зв`язку із ненаданням документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування у строк, визначений у вимозі №СМ1144/178/НД від 08.04.2019, а саме: 09.04.2019 до 12 год. 00 хв., інспектором праці складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № CM 1144/178/НД/АВ від 09.04.2019р. (а.с. 58 - 59) та заступником начальника Управління прийнято 02.05.2019 було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ1144/178/НД/АВ/СП-ФС у розмірі 12 519,00 грн. на підставі абзацу шостого частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 88).

Крім того, 12.04.2019 відповідачем було видано наказ №610 про проведення інспекційного відвідування ТОВ «СФ «Усе для дому» з питань належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, в тому числі неповнолітніми та видано направлення № 256/ИИ1243 (а.с. 60-61). За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт від 15.04.2019 р. № СМ1243/178/АВ (а.с. 62-64), в якому зроблено висновок про порушення ТОВ «СФ «Усе для дому»: 1) вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: повідомлення до Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу посадовими особами підприємства проводиться з порушенням строків, тобто не до початку роботи; 2) вимог Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою КМУ від 17.06.2015 року №413, за яким повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

На підставі акту від 15.04.2019 р. № СМ1243/178/АВ заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області 02.05.2019 року було винесено постанову №СМ1243/178/АВ/ІП-ФС про накладення на ТОВ «СФ «Усе для дому» штрафу у розмірі 4173 грн. на підставі абзацу 8 частину 2 ст. 265 КЗпП України за порушення вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України (а.с. 89-90). Зазначена постанова вмотивована тим, що повідомлення про прийняття на роботу працівників: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , подано до ДФС не до початку роботи цих працівників.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» поширюється на відносини пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно частини 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного Т контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Згідно частини 5 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Також відповідно до ч.1 ст. 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки");

- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5 - 7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

З матеріалів справи суд вбачає, що наказом № 566 від 03.04.2019 на підставі інформації отриманої з листа Сумського об`єднаного управління ПФУ Сумської області від 15.03.2019 №6238/08-14 було призначено інспекційне відвідування ТОВ «СФ Усе для дому» з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині дотримання порядку встановлення неповного робочого часу, в тому числі в частині дотримання порядку нарахування та строків виплати матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за період з січня по березень 2019 року.

Разом з тим, з листа Сумського об`єднаного управління ПФУ Сумської області від 15.03.2019 №6238/08-14, суд вбачає, що відповідачу було надано інформацію стосовно роботодавців, зокрема і ТОВ «СФ Усе для дому», у яких протягом січня місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу збільшилась на 20 і більше відсотків (а.с. 120 і зворотній бік).

Отже інформацію пенсійним органом було надано відповідачу тільки за січень місяць, тоді як інспекційне відвідування позивача призначене за період з січня по березень 2019 р., що не відповідає вимогам п.5 Порядку №295. Доказів наявності у відповідача відповідної інформації за лютий і березень 2019 року на момент прийняття оскаржуваного наказу, суду надано не було. Відтак суд доходить висновку, що наказ № 566 від 03.04.2019 був прийнятий відповідачем не у спосіб та не у межах визначених законодавством, а позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо наказу №610 від 12.04.2019 про проведення інспекційного відвідування ТОВ «СФ «Усе для дому» з питань належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, в тому числі неповнолітніми, судом зазначає наступне.

До суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси особи. При цьому ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Відтак, позови суб`єктів господарювання, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення інспекційних відвідувань), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки суб`єкт господарювання може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.

Дана позиція суду узгоджується з постановами Верховного суду від 21.02.2019 року у справі № 807/2062/17, від 11.04.2019 року у справі № 802/853/18-а.

Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до проведення інспекційного відвідування, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є рішення органу контролю (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеного інспекційного відвідування. Відтак позовні вимоги щодо визнання протиправними наказу №610 від 12.04.2019 та дій інспектора праці ОСОБА_2 по проведенню повторної перевірки, суд вважає безпідставними.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора праці ОСОБА_2 щодо відмови у прийнятті документів на виконання вимоги та позовних вимог про скасування постанови від 02.05.2019 року № СМ1144/178/НД/АВ/СП-ФС, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 295, вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 295, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Абзацом 6 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

З матеріалів справи суд вбачає, що підставою для притягнення позивача до відповідальності оскаржуваною постановою стало саме ненадання позивачем документів на виконання обов`язкової вимоги інспектора праці від 08.04.2019 № СМ 1144/178/НД, яка була складена на підставі наказу № 566 від 03.04.2019 та направлення на проведення інспекційного відвідування позивача з 08.04.2019 по 09.04.2019.

Судом встановлено, що вимога про надання/поновлення документів №СМ1144/178/НД від 08.04.2019 року була вручена 08.04.2019 ОСОБА_7 , яка працює прибиральницею в ТОВ «СФ «Усе для дому» (а.с. 56). Строк надання документів визначений у вимозі: до 12.00 09.04.2019 за адресою: м. Суми, вул. І. Сірка, 10, тел. 60-70-76.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що 08.04.2019 року біля 16.00 години в магазині, що належить ТОВ «СФ «Усе для дому» і який знаходиться не за юридичною адресою підприємства, отримала вимогу про надання документів. При цьому ОСОБА_7 зазначила інспектору праці, що оскільки підприємство знаходиться за іншою адресою, вона зможе передати вказану вимогу не раніше наступного дня.

Директор ТОВ «СФ «Усе для дому» Татаренко А.І. в судовому засіданні пояснила, зазначену вимогу про надання документів отримала 09.04.2019 біля 9-10 год. При цьому зазначила, що напередодні інспектор праці ОСОБА_2 телефонував на підприємство щодо перевірки та йому було повідомлено що вимогу про надання документів для перевірки посадові особи позивача отримають зранку 08.04.2019 за юридичною адресою підприємства м .Суми, вул. Харківська, б.123 . Але 08.04.2019 за юридичною адресою підприємства м .Суми, вул. Харківська, б.123 ОСОБА_2 не з`явився.

Також опитана в якості свідка помічник директора ТОВ «СФ «Усе для дому» ОСОБА_1 повідомила, що на виконання вимоги про надання/поновлення документів вона прибула за адресою: м. Суми, вул. І. Сірка, 11 :45 год. 09.04.2019 року разом з документами щодо осіб, які працюють неповний робочий день, однак інспектор праці ОСОБА_2 відмовився взяти запитувані документи пославшись на те, що їх недостатньо, зазначивши про необхідність надання відомостей та документів про всіх працівників Товариства в повному обсязі. ОСОБА_1 , наполягала на отриманні документів інспектором, повідомила, що надає всі документи, що необхідні для проведення інспекційного відвідування, оскільки працівників, працюючих не повний робочий день у товариства немає, а є лише ті, що працюють за сумісництвом. Інспектор все одно відмовився прийняти документи. В подальшому ОСОБА_1 відбула до офісу Товариства та перевіривши надану інспектором ОСОБА_2 інформацію, знову прибула за адресою: м. Суми, вул. І. Сірка , 10 та повідомила інспектору праці ОСОБА_2, що ті документ, які він сказав надати о 11:45 не стосуються предмета перевірки, зазначеного у направленні та знову надала документи, доповнивши підготовлений пакет документів оглядовими статтями щодо предмета спору з інспектором та нормами права, на що останній взяв вказані документи та зазначив на супровідному листі час отримання 14 год. 00 хв. В цей же день, ОСОБА_1 звернулась до начальника Управління Держпраці у Сумській області із скаргою на дії інспектора праці ОСОБА_2 За результатами розгляду скарги ТОВ «СФ «Усе для дому» було отримано лист від 02.05.2019 року з повідомленням про те, що товариством не надано витребуваних документів, а тому головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області А. ОСОБА_2 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №СМ1144/178/НД/АВ від 09.04.2019 року.

Також ОСОБА_1 пояснила, що оскільки вимогу про надання документів було отримано нею лише 09.04.2019 в неї був дуже обмежений час для підготовки витребуваних документів.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що є працівником ТОВ «СФ «Усе для дому» та 09.04.2019 біля 11 год. та вдруге біля 13 - 14 год. особисто на автомобілі відвозив ОСОБА_1 з документами за адресою м. Суми, вул. І. Сірка, 10 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор праці ОСОБА_2 повідомив, що 08.04.2019 виїхав за юридичною адресою позивача для вручення вимоги щодо надання документів для проведення інспекційного відвідування. В зв`язку з тим, що за юридичною адресою позивача нікого не було, ним того ж дня біля 14.00 год було вручено вказану вимогу прибиральниці ОСОБА_7 за адресою знаходження магазину, що належить позивачу. При цьому ОСОБА_2 не заперечував того, що ОСОБА_7 повідомила йому, що зможе вручити вказану вимогу керівництву підприємства лише наступного дня. Також свідок ОСОБА_2 не заперечував той факт, що 09.04.2019 помічник директора ТОВ «СФ «Усе для дому» ОСОБА_1 біля 11 год. привозила частину затребуваних ним документів, але він їх не прийняв, оскільки надані документи були не в повному обсязі. Вдруге ОСОБА_1 було надано документи також не в повному обсязі і вже з порушенням терміну встановленого у вимозі.

Суд зазначає, що створення перешкод передбачає активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору під час здійснення інспекційного відвідування у його проведенні, отриманні необхідної інформацію, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставою для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Водночас, саме по собі складання посадовими особами Держпраці акта про неможливість проведення інспекційного відвідування через ненадання інформації та документів без фактичного проведення інспектування, та без виявлення ознак перешкоджання об`єктом відвідування проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись достатньою самостійною підставою для притягнення позивача до відповідальності за абзацом 6 частини другої статті 265 КЗпП України (за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні).

Під час розгляду справи судом не було встановлено факту саме перешкоджання посадовими особами відповідача у здійсненні інспекційного відвідування позивача. Встановлені судом факти: не вручення зазначеної вимоги про надання документів своєчасно за юридичною адресою позивача та відмова в отриманні наданих позивачем документів, свідчать про невідповідність дій інспектора ОСОБА_2 вимогам законодавства. При цьому посилання інспектора ОСОБА_2 на те, що за юридичною адресою позивача нікого не було, суд вважає безпідставним, оскільки вказаний факт інспектором ніяким чином не підтверджений та заперечується позивачем. При цьому суд зазначає, що саме на суб`єкт владних повноважень нормами Кодексу адміністративного судочинства України покладається тягар доведення правомірності його дій.

Суд зазначає, що вичерпний перелік повноважень Інспектора праці визначений п.11 Порядку № 295 та розширеному тлумаченню не підлягають. Відтак суд вважає, що відмовляючи у прийняття документів від позивача 09.04.2019 інспектор праці ОСОБА_2 діяв не у спосіб та не у межах визначених законодавством, отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Суд, також, звертає увагу на те, що посадові особи Управління Держпраці у Сумській області, крім запитування копій документів, мають повноваження здійснювати огляд оригіналів документів суб`єктів господарювання, чого здійснено не було.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, а саме перешкоджання виконанню державним органом повноважень, передбачених статтею 259 КЗпП України, не підтвердився у ході розгляду справи.

Таким чином, постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Сумській області від 02.05.2019 року №СМ1144/178/НД/АВ/СП-ФС не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не пропорційно, за відсутності необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких вона спрямована. При цьому суд зазначає, що задовольняючи позовні вимоги в цій частині суд також враховує те, що і наказ № 566 від 03.04.2019 про призначення інспекційного відвідування був прийнятий відповідачем не у спосіб та не у межах визначених законодавством.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною та скасуванню постанови про накладення штрафу від 02.05.2019 року №СМ1243/178/АВЛП-ФС, судом встановлено, що вона прийнята на підставі акту від 15.04.2019 р. № СМ1243/178/АВ, складеного Управлінням Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці за результатами інспекційного відвідування ТОВ «СФ «Усе для дому». Під час зазначеного інспекційного відвідування було встановлено, що:

- відповідно до наказу від 04.10.2018 № 108 та заяви ОСОБА_3 , останнього прийнято на роботу на посаду юриста з 28.12.2015. Повідомлення про прийняття ОСОБА_3 на роботу подано до ДФС 28.12.2015 о 11 год. 11 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 28.12.2015;

- відповідно до наказу від 29.06.2016 № 13-к та заяви ОСОБА_4 прийнято на роботу на посаду менеджера з 29.06.2016. Повідомлення про прийняття ОСОБА_4 на роботу подано до ДФС 29.06.2016 о 12 год. 07 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 29.06.2016;

- відповідно до наказу від 25.09.2017 № 11-к та заяви ОСОБА_5 прийнято на роботу на посаду охоронника з 25.09.2017. Повідомлення про прийняття ОСОБА_5 на роботу подано до ДФС 25.09.2017 о 11 год. 23 хв., що підтверджується квитанцією №2 від 25.09.2017;

- відповідно до наказу від 18.07.2017 № 7-к та заяви ОСОБА_6 прийнято на роботу на посаду адміністратора магазину з 18.07.2017. Повідомлення про прийняття ОСОБА_6 на роботу подано до ДФС 18.07.2017 о 10 год. 50 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 18.07.2017;

- відповідно до наказу від 15.09.2017 № 10-к та заяви ОСОБА_7 прийнято на роботу на посаду прибиральника з 18.09.2017. Повідомлення про прийняття ОСОБА_7 на роботу подано до ДФС 18.09.2017 о 15 год. 20 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 18.09.2017;

- відповідно до наказу від 31.01.2018 № 1-к та заяви ОСОБА_8 прийнятий на роботу на посаду замісника директора фірми з 01.02.2018. Повідомлення про прийняття ОСОБА_8 , на роботу подано до ДФС 01.02.2018 о 11 год. 29 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 01.02.2018;

- відповідно до наказу від 18.03.2019 № 4-к та заяви ОСОБА_9 від 18.03.2018 прийнятий на роботу на посаду головного бухгалтера з 18.03.2019. Повідомлення про прийняття ОСОБА_9 на роботу подано до ДФС 18.03.2019 о 11 год. 12 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 18.03.2019.

Відповідач вважає, що повідомлення про прийняття перелічених вище працівників на роботу позивачем до ДФС подано не до початку роботи (відповідно графіку роботи початок роботи підприємства о 8.00 год), що є порушенням вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України та постанови КМУ від 17.06.2015 № 13 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

Відповідно до статті 19 Конституції України ргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені онституцією та Законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що згідно з статтею 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" №413 від 17.06.2015 встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Відповідно до частини 1 статті Закону України «Про охорону праці» працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Згідно з частиною 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) (абзац 2 частини 2 статті 265 КЗпП України), порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - п`ятим цієї частини (абзац 6 частини 2 статті 265 КЗпП України).

Логіко-граматичне тлумачення статті 24 КЗпП України та системний аналіз вищевказаних норм дає змогу дійти висновку, що підставою для притягнення до відповідальності юридичної або фізичної-особи підприємця, які використовують найману працю, за порушення частини 3 статті 24 КЗпП України на підставі частини 2 статті 265 КЗпП України є встановлений факт неукладення трудового договору між цією особою і працівником та/або неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, при умові фактичного виконання працівником трудових функцій. Відтак, відповідальність за неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування настає за фактичний допуск до роботи особи, яка вже є працівником та, відповідно, з якою укладено трудовий договір, тобто після укладення трудового договору, але до повідомлення про це відповідний орган виконавчої влади.

Разом із тим, суд звертає увагу, що закріплення у чинному законодавстві України норми, яка передбачає відповідальність за неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, в першу чергу спрямоване на захист прав (гарантій) працівників на належне соціальне забезпечення.

Аналогічні правові висновки містяться також в постанові Верховного суду від 18 жовтня 2019 року по справі №817/10/17.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивачем було прийнято на роботу перелічених вище осіб про що того ж дня сформовано та направлено територіальному органу Державної фіскальної служби повідомлення засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису.

Суд зазначає, що факт видання наказу роботодаввцем про прийняття працівника на роботу не означає фактичний допуск такого працівника до виконання ним трудових обов`язків, оскільки, відповідно до вимог законодавства, певний період протягом першого робочого дня працівник витрачає на проходження усіх встановлених на підприємстві процедур щодо прийняття працівника на роботу (інструктажі, ознайомлення з документами, інше). При цьому, адміністрація підприємства повинна зарахувати працівникові фактично витрачений ним час протягом дня як робочий день з виплатою заробітної плати у встановленому розмірі.

Факт допуску працівника до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування має довести саме відповідач.

Однак, оскільки докази фактичного виконання переліченими в акті інспекційного відвідування особами трудових обов`язків, починаючи з конкретної години протягом робочого дня, зокрема до моменту повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби, відповідачем не надані; позивачем надіслане відповідні повідомлення до Державної фіскальної служби у день прийняття працівника на роботу, у діях позивача немає складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 24 КЗпП України.

Разом із тим, суд зауважує, що нарахування заробітної плати працівнику за повний робочий день (що є правом роботодавця) не спростовує, в даному випадку, обставину фактичного допуску робітника до виконання трудових обов`язків вже після повідомлення компетентного органу про прийняття його на роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, виходячи з викладеного вище суд вважає, що відповідач не довів правомірності прийнятої ним постанови про накладення штрафу від 02.05.2019 року №СМ1243/178/АВЛП-ФС. Отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" до Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці, Головного Державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю,зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління держпраці у Сумській області від 03.04.2019 року №566 про проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська фірма «Усе для дому».

Визнати протиправними дії інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Сумській області ОСОБА_2 щодо відмови у прийнятті документів на виконання вимоги.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці від 02.05.2019 року № СМ1144/178/НД/АВ/СП-ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «СФ «Усе для дому» штрафу у розмірі 12 519,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці від 02.05.2019 року № СМ1243/178/АВ/ІП-ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «СФ «Усе для дому» штрафу у розмірі 4 173,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська фірма "Усе для дому" (вул. Харківська, буд. 123, м. Суми, 40000, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області Державної служби України з питань праці (вул. Горького, 28-Б, м. Суми, 40000, ) суму судового збору в розмірі 5 763,00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.12.2019 року.

Суддя В.О. Павлічек