Справа № 480/4920/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
04 грудня 2019 р. Справа № 480/4920/19
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, в якій просить:
1) визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації в зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації щомісячної страхової виплати за період з вересня 2014 року по лютий 2017 року, та зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію в зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації щомісячної страхової виплати за період з вересня 2014 року по лютий 2017 року;
2) визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області щодо перерахунку з 01.03.2017 розміру щомісячної страхової виплаті ОСОБА_1 на коефіцієнт 1,236 без врахування суми індексації щомісячної страхової виплати, та зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціальною страхування України у Сумській області провести перерахунок з 01.03.2017 розміру щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 на коефіцієнт 1,236 з врахуванням суми індексації щомісячної страхової виплати.
Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так, відповідно до ч.1,2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1); для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2).
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Із змісту зазначених вище норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Дійсно, згідно ч.7 ст.47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на яку посилається позивач, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
В той же час, статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відтак, орган, з вини якого не було вчасно нараховано та виплачено страхову виплату, повинен здійснити таку виплату з одночасною виплатою суми компенсації. Невиплата суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснено виплату страхової виплати, є порушенням прав особи на отримання такої компенсації.
Захист права особи на отримання такої компенсації відбувається за її ініціативи шляхом звернення до відповідного органу про відновлення порушеного права.
Як вбачається з позову, ОСОБА_1 отримав виплату індексації за період з вересня 2014р. по лютий 2017р. у січні 2019 року, тобто повинен був дізнатися про порушення своїх прав щодо не виплати йому компенсації втрати частини доходів у січні 2019 року. При цьому, як зазначає ОСОБА_1 , саме з листа відповідача від 22.03.2019, він дізнався про відмову відповідача у виплаті йому компенсації. В той же час, з позовом до суду звернувся 29.11.2019, тобто понад шестимісячний строк, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, для звернення з позовом до суду.
При цьому, у позовній заяві позивач просить суд поновити пропущений строк звернення з позовом до суду. Вказане клопотання обґрунтовує тим, що внаслідок скрутного матеріального становища позивач не мав змоги підписати оплатний договір про надання правової допомоги, щоб звернутися за захистом своїх прав до суду. У липні 2019 року ОСОБА_1 дізнався про те, що в Україні діє Закон України "Про безоплатну правову допомогу", після чого звернувся до Сумського місцевого центру з надання вторинної правової допомоги, яким 06.08.2019 видано наказ "Про надання безоплатної вторинної правової допомоги", а 20.09.2019 відбулася перша зустріч позивача з адвокатом, якому знадобився певний час для вивчення питання позивача. безоплатної вторинної правової допомоги", а 20.09.2019 відбулася перша зустріч позивача з адвокатом, якому знадобився певний час для вивчення питання позивача.
На підтвердження зазначеного надав суду талон про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.08.2019 та наказ Сумського місцевого центру зайнятості від 06.08.2019.
Щодо заявленого клопотання про поновлення строку звернення з позовом до суду в цій частині позовних вимог суд зазначає наступне.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як наголосив позивач, про порушення своїх прав в частині невиплати йому компенсації втрати частини доходів він дізнався з листа відповідача від 22.03.2019 №К-20-429/15-10.

При цьому, на одну з підстав неможливості звернутись у встановлені строки до суду, ОСОБА_1 посилається на скрутне матеріальне становище, що не дало змоги звернутись вчасно за правовою допомогою. В той же час, на підтвердження вказаного, зокрема, скрутного матеріального становища, позивачем доказів не надано.

Також зазначає, що лише в липні 2019 року йому стало відомо про можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги, про що Сумським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги було прийнято наказ 06.08.2019. Перший раз з адвокатом Кудлай О.А. зустрівся 20.09.2019 року.

Однак, суд не може прийняти зазначені доводи позивача до уваги, оскільки після винесення наказу Сумським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 06.08.2019 до першої зустрічі з адвокатом (20.09.2019) та після першої зустрічі з адвокатом позивача (20.09.2019) до фактичної подачі позову (29.11.2019) пройшли значні проміжки часу, що в аспекті визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює критично, оскільки доказів на підтвердження того, чому більше місця позивач не міг зустрітися з адвокатом та чому адвокату знадобилося стільки часу (більше двох місяців) для підготовки позову суду також позивачем надано не було.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, вказані позивачем причини пропуску строку звернення з позовом до суду не приймаються судом до уваги, оскільки не надано доказів на підтвердження існування об`єктивних чи суб`єктивних обставин неможливості звернутися з позовом до суду вчасно, а відтак, зазначені у заявленому клопотанні підстави не можуть бути розцінені поважними.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1 ст. 123 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 132, 133, 160, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Недоліки позовної заяви позивачем можуть бути усунені у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх підтвердження.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко