Справа № 520/8778/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 520/8778/17

адміністративне провадження № К/9901/22537/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду :

Судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанови Київського районного суду м. Одеси (у складі головуючого судді Куриленко О. М.) від 04 жовтня 2017 року та Одеського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі головуючого судді Бойка А. В., суддів Бітова А. І., Єщенка О. В.) від 23 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного Управління пенсійного фонду у м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Центрального об`єднаного Управління пенсійного фонду у м. Одесі (далі - ЦО УПФУ в м. Одесі, Управління), у якому просила:

- визнати протиправним рішення ЦО УПФУ в м. Одесі від 20 липня 2017 року № 857697 про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачу з дати звернення за призначенням пенсії у розмірі 60 % від заробітної плати з урахуванням надбавки до посадового окладу за стаж роботи в державному органі у розмірі 45 % посадового окладу згідно з наказом Апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2016 року № 373-ос та премії місячної згідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця, виданої Апеляційним судом Одеської області з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що Управління при відмові їй в перерахунку пенсії допустило порушення норм Конституції, законів України та постанов Кабінету міністрів України.

Київський районний суд м. Одеси постановою від 04 жовтня 2017 року позов задовольнив. Визнав протиправним рішення ЦО УПФУ в м. Одесі від 20 липня 2017 року № 857697 «Про відмову у перерахунку пенсії». Зобов`язав відповідача здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з дати звернення за призначенням пенсії у розмірі 60 % від заробітної плати з урахуванням надбавки до посадового окладу за стаж роботи в державному органі у розмірі 45 % посадового окладу згідно з наказом Апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2016 року № 373-ос та місячної премії згідно з довідкою Апеляційного суду Одеської області про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця, з урахуванням вже виплачених сум пенсії. Стягнув на користь ОСОБА_1 судовій збір у сумі 640,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 23 листопада 2017 року скасував постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року в частині стягнення судового збору та прийняв у цій частині нову постанову, якою стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 640,00 грн. У решті постанову суду першої інстанції залишив без змін.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, у грудні 2017 року Управління подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просило скасувати постанови Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

На обґрунтування своєї касаційної скарги відповідач зазначив, що судові рішення першої та апеляційної інстанції прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України. При цьому, на думку скаржника, судами не в повному обсязі з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, що призвело до невідповідності висновків судів обставинам справи.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13 грудня 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд.«Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 04 грудня 2019 року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.

26 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ЦО УПФУ в м. Одесі із заявою про призначення пенсії держслужбовця відповідно до Закону України 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII).

Разом із заявою позивачка надала до Управління передбачені чиним законодавством документи для призначення пенсії, у тому числі довідку Апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2017 року № 13 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 889-VIII, а також копію наказу Апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2016 року № 373-ос «Про встановлення доплати за вислугу років ОСОБА_1 », згідно з яким позивачці виплачувалась надбавка за вислугу років у розмірі 45 % посадового окладу.

Управління розпорядженням від 16 лютого 2017 року № 858762 призначило ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону № 889-VIII у розмірі 60 % від заробітної плати.

При цьому, при проведенні розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідач не врахував щомісячної премії та зменшив надбавку за вислугу років у розмірі 45% від посадового окладу.

05 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ЦО УПФУ в м. Одесі із заявою про перерахунок пенсії, до якої надала довідку, видану Апеляційним судом Одеської області, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця. Форма такої довідки затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3.

Управління рішенням від 20 липня 2017 року № 857697 відмовило позивачці у здійсненні перерахунку її пенсії з посиланням на те, що Закон № 889-VIIІ не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій.

Не погодившись із зазначеним вище рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.

Судові рішення, ухвалені за результатом розгляду цього позову, є предметом касаційного перегляду в даній справі.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов таких висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIIІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

За приписами п 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

За бажанням особи, якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів; при надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення.

Колегія суддів звертає увагу, що підп. 1 п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІ визнано таким, що втратив чинність, Закон України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон

№ 3723-XII), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п. 10 вказаного вище розділу Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, за змістом ст. 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивачки за призначенням пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів зазначає, що судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що, звернувшись 26 січня 2017 року до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії держслужбовця, ОСОБА_1 надала всі необхідні документи для призначення пенсії, у тому числі і довідку від 26 січня 2017 року № 13, видану Апеляційним судом Одеської області, про складові заробітної плати посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 889-VІІ, а також копію наказу від 07 жовтня 2016 року № 373-ос «Про встановлення доплати за вислугу років», згідно з яким позивачці виплачувалась надбавка за вислугу років у розмірі 45 % посадового окладу.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) установлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За приписами ст. 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону №889-VІІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що місячна премія входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, за змістом ст. 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої оплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що місячна премія, на яку нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Крім того, суди попередніх інстанцій правомірно визнали безпідставними доводи відповідача про необхідність застосування ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV, відповідно до якої перерахунок призначених пенсій провадиться: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, а якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, оскільки в даному випадку судами зобов`язано ЦО УПФУ в м. Одесі перерахувати пенсію позивача не у зв`язку з виникненням права на підвищення пенсії, а з метою відновлення порушеного права позивачки при призначені пенсії на отримання належної виплати у встановленому законодавством розмірі.

Крім того, розглядаючи наведені відповідачем аргументи, колегія суддів виходить з того, що всі доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої й апеляційної інстанцій, їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами норм матеріального або процесуального права при постановленні оскаржуваних рішень, у касаційній скарзі не зазначено. Висновки судів скаржник не спростував.

Відповідно до ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 349, ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Виходячи з того, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року було скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року в частині стягнення судового збору та прийнято у цій частині нову про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 640,00 грн, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду переглядає оскаржувані судові рішення в межах касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Підсумовуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін у частині, яка не скасована апеляційним судом, а постанова суду апеляційної інстанції - у повному обсязі.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 20 липня 2017 року № 857697 «Про відмову у перерахунку пенсії» та зобов`язав відповідача здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з дати звернення за призначенням пенсії у розмірі 60 відсотків від заробітної плати з урахуванням надбавки до посадового окладу за стаж роботи в державному органі у розмірі 45 відсотків посадового окладу - залишити без змін.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді

А. А. Єзеров

С. М. Чиркін