Справа № 120/1241/19-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1241/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

03 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника позивача: Маковецької Наталі Вікторівни

представника відповідачів: Козлачкової Юлії Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року (ухвалене в м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Урожай" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року позивач звернулась до суду із позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

04 листопада 2019 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу апелянта, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

03 грудня 2019 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення додаткових доказів по справі.

Представником відповідачів до Сьомого апеляційного адміністративного суду було надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що по змісту апеляційної скарги було допущено технічну помилку, а саме не вказано усіх податкових накладних, що розглядались по суті справи, а тому відповідач просить врахувати вказані доводи при прийнятті постанови, як доповнення до апеляційної скарги.

Дослідивши додаткові пояснення, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 303 КАС України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Враховуючи, що строк на апеляційне оскарження закінчився, тому колегія суддів не приймає дані додаткові пояснення, як доповнення до апеляційної скарги.

Представник відповідачів вимоги апеляційної скарги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник позивача під час судового засідання заперечувала щодо задоволення вимог апеляційної скарги, просила суд залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що СТОВ "Урожай" зареєстровано 18.02.2000 та відповідно до Статуту та КВЕД здійснює наступні види діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 10.61 виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.71 виробництво хліба та хлібобулочних виробів, борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.36 оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

01.10.2017 між ПП "Нові Долиняни" (продавець) та СТОВ "Урожай" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №01-10-17, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця продукцію, а покупець - прийняти і сплатити його за умовами даного Договору. На підтвердження отримання сільськогосподарської продукції складено видаткові накладні та тристоронні акти приймання-передачі від 23.01.2013 та 24.01.2018 між продавцем - ПП "Нові Долиняни", покупцем - позивачем та зерновим складом - ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл". Оплату за товар підтверджуються платіжними дорученнями, що містяться в матеріалах справи.

01.10.2018 між позивачем (продавець) та ТОВ "Ферко" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №011018-ПЕР, відповідно до якого продавець приймає на себе зобов`язання передати, а покупець - прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію (товар) в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до умов договору, товар передається згідно з умовами DAT - зерновий термінал ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" на території Одеського Морського Торгівельного Порту (відповідно до "Інкотермс 2010").

01.09.2016 між СТОВ "Урожай" та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" укладено договір складського зберігання №ST-001/UO. Факт отримання послуг зі зберігання підтверджується даним договором, актами наданих послуг між визначеними сторонами та платіжними дорученнями щодо сплати СТОВ "Урожай" за отримані послуги ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл".

Актами приймання-передачі між СТОВ "Урожай", ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", ТОВ "Ферко" від 26.11.2018 та 30.11.2018 підтверджено надходження зазначеного обсягу зерна ТОВ "Ферко".

Згідно із видатковими накладними: №34 від 26.11.2018 СТОВ "Урожай" здійснило поставку кукурудзи 3-го класу українського походження в кількості 10 000 тон покупцю ТОВ "Ферко" на суму з ПДВ 51 000 000 грн; №33 від 26.11.2018 СТОВ "Урожай" здійснило поставку кукурудзи 3-го класу українського походження в кількості 12 000 тон покупцю ТОВ "Ферко" на суму з ПДВ 61 200 000 грн; №35 від 26.11.2018 СТОВ "Урожай" здійснило поставку кукурудзи 3-го класу українського походження в кількості 10 100 тон покупцю ТОВ "Ферко" на суму з ПДВ 51 510 000 грн; №37 від 30.11.2018 СТОВ "Урожай" здійснило поставку пшениці українського походження в кількості 9 500 тон покупцю ТОВ "Ферко" на суму з ПДВ 64 600 038 грн; №38 від 30.11.2018 СТОВ "Урожай" здійснило поставку пшениці українського походження в кількості 8 000 тон покупцю ТОВ "Ферко" на суму з ПДВ 54 400 032 грн; №36 від 30.11.2018 СТОВ "Урожай" здійснило поставку пшениці українського походження в кількості 8 500 тон покупцю ТОВ "Ферко" на суму з ПДВ 57 800 034 грн.

04.12.2018 за принципом першої дії позивачем складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: №5 від 26.11.2018 на загальну суму 51 000 000 грн; № 6 від 26.11.2018 на загальну суму 61 200 000 грн; №7 від 26.11.2018 на загальну суму 51 510 000 грн; №8 від 30.11.2018 на загальну суму 64 600 038 грн; №9 від 30.11.2018 на загальну суму 54 400 032 грн; №10 від 30.11.2018 на загальну суму 57 800 034 грн;

Відповідно до квитанцій від 04.12.2018 дані податкові накладні була прийнята, але реєстрація зупинена з причин відповідності вимогам п.п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Платником виконано вимоги ДФС, направлено письмові пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію складеної позивачем податкової накладної.

Рішеннями комісії Головного управління ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1037463/03731891, №1037461/03731891, №1037460/03731891, №1037464/03731891, №1037462/03731891, №1037459/03731891 від 28.12.2018 в реєстрації податкових накладних №№5, 6, 7 від 26.11.2018 та №№ 8, 9, 10 від 30.11.2018 відмовлено.

Підставами відмови зазначено, що платником не надано копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі розрахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Відповідно до додаткової інформації придбання ТМЦ не прослідковується по ланцюгу постачання, відсутнє походження зернових культур, відсутні складські документи та видаткові накладні на реалізацію ТМЦ.

Не погоджуючись із прийнятими рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України .

Рішеннями комісії з питань розгляду скарг №3817/03731891/2, №3820/03731891/2, №3813/03731891/2, №3818/03731891/2, №3836/03731891/2, №3840/03731891/2 від 21.01.2019 подані скарги залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у реєстрації податкових накладних протиправними звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.16 ст. 216 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою КМУ від 21.02.2018 №117 та визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок).

Як передбачено пунктом 5 Порядку податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п. 7 цього ж Порядку, у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (п. 10 Порядку).

Згідно з пп. 1.6 п. 1 листа ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку», комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Відповідно п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

За змістом п. 15 зазначеного Порядку, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності дій відповідача щодо відмови в реєстрації податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій між СТОВ "Урожай" та ТОВ «Ферко».

Крім того, суд зауважує, що згідно матеріалів справи позивачем підтверджено, що електронні документи були складені ним відповідно до встановлених вимог, а саме: кожен документ оформлено окремим файлом у форматі PDF, із зазначенням реквізитів таких документів (реєстраційних номерів і дат, коротких найменувань).

Не зважаючи на вказані пояснення відповідачем не прийнято до уваги вказані пояснення та подані документи.

Водночас, дослідивши подані позивачем документи до податкового органу, колегія суддів вважає їх достатніми для прийняття рішення про реєстрацію вищевказаних податкових накладних.

Разом з тим, суд зазначає, що якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Проте, колегія суддів зауважує, що відповідачем віднесено СТОВ "Урожай" до ризикових платників, згідно п.п. 1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку", у зв`язку з вказаною підставою реєстрацію податкових накладних від 26.11.2018 №№5, 6, 7 та від 30.11.2018 №№ 8, 9, 10 зупинено, при цьому в супереч вищенаведеним правовим нормам відповідачем не підтверджено відповідність позивача вказаним критеріям та не надано рішення про внесення СТОВ "Урожай" до переліку ризикових платників.

При цьому, відповідач відмовивши у реєстрації податкових накладних, у зв`язку з ненаданням копій документів, фіскальний орган у квитанціях не зазначав, яких пояснень та документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію цих податкових накладних.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення №1037463/03731891 від 28.12.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної і задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 по справі "Чуйкіна проти України" вказав, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", підпункт 28 36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії", заява № 58112/00, пункт 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії", заява № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002-II)".

Отже, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Оцінюючи наведені апелянтом аргументи, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані доводи, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Сторчак В. Ю. Біла Л.М.