Справа № 540/1454/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1454/19
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

суддів Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Щасливцевської сільської ради, за участю третьої особи ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Щасливцевської сільської ради щодо неврахування першочергового права ОСОБА_1 на відведення йому земельної ділянки, 0,09 га. в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , для індивідуального житлового будівництва, передбаченого п.13 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

- визнати протиправними дії Щасливцевської сільської ради щодо невиконання вимог щодо оприлюднення рішення Щасливцевської сільської ради № 1607 від 14.05.2019 не пізніш, як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою його прийняття.

- визнати протиправним та скасувати рішення № 1607 від 14.05.2019 року, прийняте 91 сесією 7 скликання в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0,1036 кадастровий номер :01:001:1022 за адресою: АДРЕСА_2 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірних дій та рішення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведене рішення в частині відмовлених позовних вимог, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач звернувся до Щасливцевської сільської ради з заявою про надання у порядку першочерговості дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га, що розташована на території Херсонської міської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

13.12.2018 року рішенням 81 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання за № 1377 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви в зв`язку з тим, що вказане у графічних матеріалах бажане місце розташування земельної ділянки рішенням 57 сесії 5 скликання № 808 від 20.08.2009 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки іншій особі.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі № 540/619/19, яке набрало законної сили 14.06.2019 року, серед іншого, зобов`язано Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозтошуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

На виконання даного судового рішення, рішенням 97 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання № 1777 від 30.07.2019 року надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га, для будівництва і обслуговування житловогс будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на територі Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області за адресою: вул АДРЕСА_2 , 69, с. Щасливцеве, яка детально позначена і графічних матеріалах заявника, що є додатком до клопотання від 06.11.2018 року.

При цьому, попереджено ОСОБА_1 про те, бажана земельна ділянка сформована за відповідним проектом землеустрою, який затверджено у встановленому порядку та присвоєно кадастровий номер :01:001:1022, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Одночасно із затвердженням проекту землеустрою бажана земельна ділянка передана безоплатно у власність іншій особі.

При цьому, 15.01.2019 року рішенням 84 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання № 1433 надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 із земель житлової та громадської забудови.

14.05.2019 року рішенням 91 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання за № 1607 затверджено проект землеустрою щодо відведення безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,1036 га (кадастровий номер :01:001:1022), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд із земель житлової та громадської забудови Щасливцевської сільської ради, передано вказану земельну ділянку безоплатно у власність.

Вважаючи, що рішення відповідача від 14.05.2019 р. за № 1607 порушує першочергове право ОСОБА_1 , як учасника Антитерористичної операції, на отримання у власність вказаної земельної ділянки, а також прийнято з порушенням процедури, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, за змістом частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача на момент звернення до суду з боку відповідачів - суб`єктів владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Зазначений висновок суду зроблений з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що викладена у його Рішенні від 30 жовтня 2014 року, по справі "Швидка проти України", (Заява № 17888/12), остаточним стало 30.01.2015, зокрема, у п. 54 якого вказав, що Конвенція покликана гарантувати не якісь теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними на практиці.

Частиною першою статті 5 КАС передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі, регулюються Земельним кодексом України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Приписами частини першої статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 цієї статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

За змістом ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, визначений статтею 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14, постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17, постанові Верховного Суду від 1 червня 2019 року в справі № 826/841/17.

Щодо вимоги позивач про визнання протиправними дії Щасливцевської сільської ради щодо неврахування першочергового права ОСОБА_1 на відведення йому земельної ділянки, 0,09 га. в АДРЕСА_3 Щасливцеве, АДРЕСА_2 , для індивідуального житлового будівництва, передбаченого п.13 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", колегія суддів зазначає наступне.

Позиція позивача полягає в тому, що при прийняті оскаржуваного рішення № 1607 від 14.05.2019 р. в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, Щасливцевською сільською радою порушено першочергове право позивача на отримання земельної ділянки у власність, передбачене п. 13 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Так, правовий статус ветеранів війни, порядок встановлення та види пільг, переваг та їх соціальних гарантій визначені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII.

Відповідно до ст. 4 цього Закону ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

За змістом ст. 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 19.03.2015 року.

Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них визначені статтею 12 Закону України № 3551-XII.

Так, відповідно до п. 14 ст. 12 цього Закону учасники бойових дій мають право, серед іншого, на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Для реалізації даної пільги, ветеран війн, зокрема учасник бойових дій, подає разом із заявою про виділення земельної ділянки копію посвідчення, що підтверджує відповідний статус.

Окрім того, така пільга передбачена для всіх категорій ветеранів війни, що включають в себе як учасників бойових дій, так і учасників війни, і інвалідів війни.

Враховуючи, що завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, тому суд вважає, що наявність у позивача вказаної переваги має вирішальне значення саме на стадії розгляду уповноваженим органом питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, у випадку претендування на одну і ту ж земельну ділянку декількох осіб, перевага буде надана саме учаснику бойових дій, як такий, що має переважне право на першочергове відведення йому земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що обов`язок відповідача щодо врахування першочергового права ОСОБА_1 на відведення йому спірної ділянки відповідно до вказаних приписів Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" виникає саме на стадії затвердження йому проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення (14.05.2019 року) на розгляд 91 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання було винесено питання щодо затвердження тільки одного проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1022, який було розроблено на замовлення ОСОБА_2 .

Разом з тим, доказів щодо розроблення та надання ОСОБА_1 на розгляд 91 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання проекту землеустрою на спірну земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1022, позивачем не надано.

Що стосується доводу апелянта про те, що Щасливцевська сільська рада повинна була відмовити ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою та відведенні йому земельної ділянки у власність з підстав того, що ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, звернувся до відповідача з клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, маючи правомірні очікування щодо надання йому такого дозволу та відведення йому у власність вказаної земельної ділянки у першочерговому порядку, то суд вказує наступне.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Згідно зі статтею 186-1 Земельного кодексу, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (частина перша). Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту (частина четверта). Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п`ята).

Частиною шостою наведеної статті передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Отже, вказані приписи ЗК України не передбачають для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки такої підстави, як першочергове право особи на отримання земельної ділянки у власність, передбачене п. 13 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 14.05.2019 року № 1607 щодо затвердження проекту землеустрою та передачі безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1036 га, кадастровий номер :01:001:1022, відповідачем не було порушено переважне право позивача, як учасника бойових дій, на отримання спірної земельної ділянки у власність.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Щасливцевської сільської ради щодо неврахування першочергового права ОСОБА_1 на відведення йому земельної ділянки, як учаснику бойових дій, задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Щасливцевської сільської ради від 14.05.2019 р. № 1607 щодо відведення безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, суд вказує про таке.

Враховуючи, що судом не встановлено порушених прав позивача, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому у суду відсутні підстави для визнання оскаржуваного рішення відповідача протиправним з цих підстав.

Щодо доводу апелянта про порушення Щасливцевською сільською радою процедури прийнятті оскаржуваного рішення, то суд позбавлений можливості надавати правову оцінку таким доводам, оскільки позивач не є особою, стосовно якої прийнято рішення відповідача № 1607 від 14.05.2019 р., тому спір у цій частині не може вважатися публічно-правовим спором, як такий, що виник безпосередньо між позивачем та відповідачем.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення № 1607 від 14.05.2019 року, прийняте 91 сесією 7 скликання в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0,1036 кадастровий номер :01:001:1022 за адресою: АДРЕСА_2 - задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій Щасливцевської сільської ради щодо невиконання вимог щодо оприлюднення рішення Щасливцевської сільської ради № 1607 від 14.05.2019 не пізніш, як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою його прийняття, то суд зазначає наступне.

Як вбачається з мотивувальної частини позову, то в обґрунтування вказаної вимоги позивач посилається на п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI, згідно якого розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 вказаного Закону проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Аналіз вказаних норм закону дає суду підстави вважати, що обов`язковому оприлюдненню не пізніше як за 20 робочих днів до дня прийняття підлягають, зокрема, проекти рішень, які підлягають обговоренню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 року № 996 затверджено "Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики", відповідно до пункту 12 якого в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які:

- стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян;

- стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають на стан навколишнього природного середовища;

- передбачають провадження регуляторної діяльності у певній сфері;

- визначають стратегічні цілі, пріоритети і завдання у відповідній сфері державного управління (у тому числі проекти державних і регіональних програм економічного, соціального і культурного розвитку, рішення стосовно їх виконання);

- стосуються інтересів територіальних громад, здійснення повноважень місцевого самоврядування, делегованих органам виконавчої влади відповідними радами;

- визначають порядок надання адміністративних послуг;

- стосуються правового статусу громадських об`єднань, їх фінансування та діяльності;

- передбачають надання пільг чи встановлення обмежень для суб`єктів господарювання та інститутів громадянського суспільства;

- стосуються присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій;

- стосуються витрачання бюджетних коштів (звіти головних розпорядників бюджетних коштів за минулий рік).

Враховуючи, що питання щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення та передачі безоплатно у власність земельних ділянок не відносить до питань, які підлягають обговоренню громадськістю, тому у Щасливцевської сільської ради, як у розпорядника інформації, не виникало обов`язку опубліковувати проект оскаржуваного рішення за 20 робочих днів до дати його прийняття.

Стосовно інших посилань апелянта колегія суддів зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло