Справа № 708/1413/19
Суддя: Івахненко О. Г.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/1413/19
Номер провадження № 2-а/708/8/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі - Тендітній Л.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ :

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 29 серпня 2019 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ № 1468223 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

В обгрунтування позову вказує, що 18 листопада 2019 року у відділі ДВС він отримав копію оскаржуваної постанови та випадково дізнався про її існування.

В даній постанові було вказано, що він 29.08.2019 року в м. Києві по вул. В.Липківського, 16г керуючи автомобілем SKODA FABIA, д/н НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішоходного переходу.

Однак, він того дня перебував по місцю свого проживання та виконував будівельні роботи, про що надає відповідні фотознімки з датою їх створення.

Крім того, у нього у власності не має автомобіля SKODA FABIA, д/н НОМЕР_1 , натомість він володіє автомобілем SKODA FELICIA, д/н НОМЕР_2 , про що також надає технічний паспорт на транспортний засіб, а вказане в постанові посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 04.01.1997 року не відповідає його водійському посвідченню серії НОМЕР_4 від 17.05.1997 року.

Також в оскаржуваній постанові вказано адресу його проживання: АДРЕСА_1 , в той час як зазначена вулиця у цьому населеному пункті відсутня, а його зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною довідкою сільської ради.

Сама постанова по змісту та оформленню не відповідає вимогам ст.ст. 251,268,283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.

Тому вважаючи дану постанову незаконною просить суд скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити.

У судове засідання позивач не з"явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі .

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, як і не надавши відзив на позов, а тому суд вирішує спір за наявними в матеріалах справи доказами.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступиних висновків.

Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1468223 від 29.08.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він 29.08.2019 року в м. Києві по вул. В.Липківського, 16г керуючи автомобілем SKODA FABIA, д/н НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішоходного переходу, чим порушив п. 15.9 г ПДР України.

В даній постанові про адміністративне правопорушення вказано, що позивач порушив ч.1 ст. 122 КУпАП, при цьому, як встановлено судом зі слів позивача та вбачається з даних заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, з копією оскаржуваної постанови він ознайомився 18.11.2019 року після отримання її копії у Чигиринському районному відділі ДВС (а.с 10).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

А згідно до ч. 2 ст. 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та, відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Судячи зі змісту окаржуваної постанови ОСОБА_1 29.08.2019 року о 16:19 год. в м. Києві по вул. В.Липківського, 16г керуючи автомобілем SKODA FABIA, д/н НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішоходного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9 г ПДР України (а.с. 13).

Разом з тим, як встановлено судом, того дня, 29.08.2019 року о 14:25 год., позивач перебував по місцю свого проживання та виконував будівельні роботи, про що свідчать роздруківки фотознімків, де датою їх створення зазначено 29 серпня 2019 року (а.с. 18-20).

Крім того, в постанові вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем SKODA FABIA, д/н НОМЕР_1 , натомість судом встановлено з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 23.05.2015 року, що позивач є власником автомобіля SKODA FELICIA, д/н НОМЕР_2 (а.с. 16).

В той же час, вказане в постанові посвідчення водія серії НОМЕР_3 не відповідає даним посвідчення водія позивача серії НОМЕР_4 від 17.05.1997 року (а.с. 14-15).

В оскаржуваній постанові вказано адресу проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , в той час як зазначена вулиця у цьому населеному пункті відсутня, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мельниківської сільської ради № 1004/02-28 від 19.11.2019 року, а зареєстроване місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується даними його паспорта серії НОМЕР_6 (а.с. 11,17).

Вище зазначені обставини свідчать про суперечності між даними, вказаними в оскаржуваній постанові про накладення стягнення, та особистим даним про позивача.

Також суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, суду не надав.

А відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За сукупності вище наведених обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Також згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Беручи до уваги те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем до суду не надано, то суд змушений приймати рішення на підставі наявних доказів і констатувати, що факт порушення позивачем вимог ч.1 ст.122 КУпАП не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, до того ж спростовується вищевказаними доказами.

З врахуванням цього суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1468223 від 29.08.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5,8,14,22,72-79,211,220,241-246,250,271, 286 КАС України,суд

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити повністю.

Постанову інспектора 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Штепи Катерини Костянтинівни у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1468223 від 29.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі двісті п'ятдесят п'ять гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко