Справа № 159/6505/19
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 рокум. КовельСправа № 159/6505/19

Провадження № 2-а/159/179/19

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого судді Логвинюк І. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Левщука Сергія Геннадійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 19.11.19 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить скасувати постанову серії ЕАК № 163057 від 18.11.19 р., винесену відповідачем. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.11.19 р. відповідачем було винесено оскаржувану постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Зазначає, що за змістом оскаржуваної постанови він керував транспортним засобом (далі т/з) у Волинські області, Ковельському районі, на 438 км дороги М - 07: Київ Ковель - Ягодин зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 23 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Трукам ТС 000 698». Тим самим порушив п.12.4. ПДР, між сторонами виник спір про законність притягнення його до адмінвідповідальності. Вважає оскаржувану постанову необгрунтованою, незаконною. Він о 15 год. 30 хв., дійсно, рухався по а/д М 07, дотримуючись дозволеної

швидкості не більше 70 км/год, що, припускає, коливалась в межах допустимих норм. У оскаржуваній постанові не зазначено, чи мало місце фіксування «Трукамом ТС 000 698» у автоматичному чи ручному режимі. Відповідачем не враховано «ефект косинуса», притаманний вимірювальним приладам такого типу. У оскаржуваній постанові не зазначено відомостей про кут між позицією приладу і напрямом руху автомобіля, ін. дані, що впливають на правильність та точність вимірів; похибку приладу, що встановлена експертним висновком Держспецзв`язку України в межах +/- 2 км чи +/-3 км. Можлива похибка вказаного вище приладу - +/-3 км, що може вказувати на відсутність складу правопорушення. Він у тому місці, де його було притягнуто до відповідальності, встановленого знаку 5.70 «фото - відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», що є обов`язковим для фіксації у автоматичному режимі, не бачив. Він не впевнений, що у тому місці, де його зупинив відповідач, є знаки знак 5.45. «Дорожні знаки» (початок населеного пункту), знак 5.70. «фото, відеофіксація порушень ПДР». Покликаючись на п. 10.7.63 ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», зазначає, що знак 5.70 «фото - відеофіксація порушень ПДР» застосовується для позначення ділянок доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спецприладів. На офіційному сайті НП викладена інформація про те, що відеофіксація проводиться виключно на ділянках доріг, де встановлені відповідні дорожні знаки, а патрульні автомобілі у таких місцях мають знаходитися з увікненими маячками синього кольору. Покликаючись на ст. ст. 7, 252, 280, ч. 3 ст. 288, ст. 251 КУпАП, зазначає, про неналежність і недопустимість як доказів фото - і відеофіксацій перевищення швидкості приладом «Трукам ТС 000 698» вказує відсутність встановленого знаку 5.70 на 438 км а/д М 07, де була винесена оскаржувана постанова, встановленого знаку 5.45; сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки, позитивного експертного висновоку Держслужби спецзв`язку та захисту інформації України щодо забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних на «Трукам ТС 000 698», свідоцтва про повірку, чинного на момент фіксації правопорушення. Зазначає, що встановленню підлягає, чи має вказаний вище прилад сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, позитивний експертний висновок Держслужби спецзв`язку та захисту інформації України щодо забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних; свідоцтво про повірку, чинне на момент фіксації правопорушення. Покликаючись на п. 12 розд. III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.17 р. № 1 395, зазначає, що при малозначності вчиненого адмінправопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адмінвідповідальності і обмежитись усним зауваженням. Покликаючись на ст. 2 КАС України, зазначає, що відповідач повністю позбавив його права користуватися юридичною кваліфікованою допомогою, в односторонньому порядку суб`єктивно оцінив докази, визначив склад правопорушення, його учасників, наявність вини; діяв необґрунтовано, так як не врахував дорожню обстановки та всіх обставин у справі, зокрема, місця, особи; не встановив наявності вини, інших фактичних обставин справи, зокрема, при яких умовах відбувались події. Відповідач не забезпечив реалізації ним свої прав у порушення ст. 59 Конституції України; діяв незаконно, тобто, без врахуванням усіх обставин справи, упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, без дотриманням принципу рівності перед законом, без запобігання всім формам дискримінації; непропорційно, без врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення відповідач порушив ст. 245, ч. 2 ст. 33, ст. 276, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 268, ст. ст. 278, 279 КУпАП. Покликаючись на принцип 6 Рекомендації № К (91) 1 КМ РЄ державам - членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13.02.91 р.?судову практику, ст. 129, ч. 1 ст. 19 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і Перший протокол та протоколи № № 2, 4, 7, 11 до неї, Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п. 2.1 мотивувальної частини рішення КС України № 5 - рп/2015 від 26.05.15 р. по справі № 1 - 11/2015, ч. 1 ст. 283 КУпАП, судову практику, ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. 9, п. 1 ст. 247. ст. 252, ч. 2 ст. 254, ч. 1 ст. 178 КУпАП, судову практику, просить позов задовольнити.

22.11.19 р. було відкрито провадження у справі за ухвалою суду.

Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 28.11.19 р..

Відповідачем вчасно не було подано до суду відзиву на позовну заяву, а надісланий представником юридичної особи - Управління ПП у Волинській області ДПП НП України, відзив, що надійшов до суду 06.12.19 р., суд до уваги не бере, та як така юридична особа не залучалась до участі у справі.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 255 грн.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, вона винесена о 15 год. 28 хв. 18.11.19 р. на а/д М - 07 Київ Ковель Ягодин відповідачем як відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо позивача. У ній зазначено, що останній о 15 год. 20 хв. 18.11.19 р., там же керував автомобілем марки «Фольсваген Т4», н. з. НОМЕР_1 , перевищивши встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 23 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До постанови мається додаток: відео з DM 4 175. Копія оскаржуваної вручена особі під розпис.

Однак, згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Однак адміністративний позов позивачем заявлено до поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, тобто, до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином з наведених норм слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може бути здійснена судом лише за клопотанням і зі згоди позивача.

Позивач же такого клопотання до суду не подав.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, ч. 3 ст. 48, ст. 286, п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: рядовий поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Левщук Сергій Геннадійович, адреса місця служби 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156.

Головуючий:І. М. Логвинюк