Справа № 640/330/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/330/19 Суддя (судді) першої інстанції: Добрівська Н.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Кучми А.Ю,

Аліменка В.О.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.03.2015 за №, №, №, № та від 25.05.2015 за №, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, порушено норми матеріального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, зокрема, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято неправомірно, оскільки податкові зобов`язання уточнювались ПАТ «Укрнафта» шляхом подання уточнюючих податкових розрахунків, а застосування судами статті 126 Податкового кодексу України при вирішенні питання щодо можливості застосування до платника податків штрафних санкцій у випадках, коли податковий орган самостійно зараховує сплачені кошти в рахунок погашення податкового боргу в порядку черговості є різним та неоднозначним.

25 листопада 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, в якому відповідач повністю підтримує рішення суду першої інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Новосанжарським відділенням Полтавської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області проведено документальну невиїзну перевірку ПАТ «Укрнафта» по питанню своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по платі за користування надрами для видобування нафти та плати за користування надрами для видобування газу протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України за період серпень-вересень 2014 року, за результатами якої 02.03.2015 складено акт за №42/1501-00135390.

В ході перевірки встановлено, що в порушення вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на дату перевірки) несвоєчасно сплачені самостійно узгоджені податкові зобов`язання по платі за користування надрами для видобування нафти та платі за користування надрами для видобування газу. Сума погашеної заборгованості із затримкою більше 30 календарних днів - 7 531 050,85 грн.

На підставі акта перевірки Новосанжарським відділенням Полтавської ОДПІ ГУ Міндоходів були прийняті податкові повідомлення-рішення (форма «Ш») від 13.03.2015:

- №, яким за встановлене порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування нафти та на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 92, 92 і 92 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 1 298 220,30 грн нараховано штраф у розмірі 20% - в сумі 259 644,06 грн;

- №, яким за встановлене порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування нафти та на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 62, 62, 62, 62 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 5 155 679,90 грн нараховано штраф у розмірі 20% - в сумі 1 031 135,98 грн;

- №, яким за встановлене порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування природного газу та на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 92, 92, 92, 92, 91 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 752 508,70 грн нараховано штраф у розмірі 20% - в сумі 150 501,74 грн;

- №, яким за встановлене порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування природного газу та на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 62, 62 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 324 641,95 грн нараховано штраф у розмірі 20% - в сумі 64 928,39 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані платником податків 16.03.2015.

Також, Новосанжарським відділенням Полтавської ОДПІ ГУ Міндоходів проведено документальну невиїзну перевірку ПАТ «Укрнафта» по питанню своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по платі за користування надрами для видобування нафти та плати за користування надрами для видобування газу, плати за користування надрами для видобування конденсату протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України за період жовтень-листопад 2014 року, за результатами якої 15.05.2015 складено акт за №95/1501-00135390.

В ході перевірки встановлено, що в порушення вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на дату перевірки) несвоєчасно сплачені самостійно узгоджені податкові зобов`язання по платі за користування надрами для видобування нафти та платі за користування надрами для видобування газу. Сума погашеної заборгованості із затримкою до 30 календарних днів в сумі - 65 455,30 грн, більше 30 календарних днів - 306 859,45 грн.

На підставі акта перевірки Новосанжарським відділенням Полтавської ОДПІ ГУ Міндоходів були прийняті податкові повідомлення-рішення (форма «Ш») від 25.05.2015:

- №, яким за встановлене порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування газового конденсату та на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 1, 1 і 1 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 65 455,30 грн нараховано штраф у розмірі 10% - в сумі 6 545,53 грн;

- №, яким за встановлене порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування нафти та на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 31 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 306 859,45 грн нараховано штраф у розмірі 20% - в сумі 61 371,89 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані платником податків 28.05.2015.

Вважаючи, що вищевказані податкові повідомлення-рішення є протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, отже дії контролюючого органу щодо винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були правомірними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII окремі платежі трансформовано в загальнодержавний податок - рентна плата.

Статтею 251 Податкового кодексу України визначено склад рентної плати. Рентна плата складається з:

рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин;

рентної плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин;

рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України;

рентної плати за спеціальне використання води;

рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів;

рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Згідно з п.п.252.1.1 п.252.1 ст.252 Податкового кодексу України, платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Положеннями пункту 252.2 ПК України встановлено, що платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюють для цілей оподаткування окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат і доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним об`єктом надр, на який надано спеціальний дозвіл.

Відповідно до пункту 252.6. ПК України, базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).

При цьому, пунктом 257.2 ст.257 ПК України визначено, що платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Статтями 257, 258 ПК України визначається порядок подання декларації і строки сплати рентної плати та відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням.

Відповідно до п.257.1 ст.257 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Приписами пп. 49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ПАТ «Укрнафта» були подані до Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ наступні податкові розрахунки:

- з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень 2014 року № від 25.09.2014 з додатками та № від 22.09.2014 з додатками, згідно яких визначено податкове зобов`язання за звітний період в сумі 6 521 393,26 грн (у т.ч.: для видобування нафти в сумі 5 768 884,58 грн, для видобування газу в сумі 752 508,68 грн);

- з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за вересень 2014 року №, № і №9 від 20.10.2014, згідно яких визначено податкове зобов`язання за звітний період в сумі 6 036 968,50 грн (у т.ч.: для видобування нафти в сумі 5 155 679,92 грн, для видобування газу в сумі 931 288,58 грн).

Строк сплати податкового зобов`язання, із врахуванням приписів підпункту 263.12.1 пункту 263.12 статті 263, пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України є: за серпень 2014 - 30.09.2014 та за вересень 2014 - 30.10.2014.

Як вбачається з акта перевірки від 02.03.2015 за №42/1501-00135390, контролюючим органом зафіксовано, що погашення заборгованості з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень 2014 року (по строку сплати 30.09.2014) відбулося наступним чином:

- з плати за користування надрами для видобування нафти на суму 1 298 220,30 грн - на підставі платіжного доручення №9149 від 31.12.2014 (кількість днів затримки сплати - 92);

- з плати за користування надрами для видобування газу на суму 752 508,68 грн - на підставі платіжних доручень №9150 від 31.12.2014 та №9041 від 30.12.2014 (кількість днів затримки сплати - 92).

Погашення заборгованості з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за вересень 2014 року (по строку сплати 30.10.2014):

- з плати за користування надрами для видобування нафти на суму 5 155 679,92 грн - на підставі платіжних доручень від 31.12.2014 за №№9149, 9158, 9075 від (кількість днів затримки сплати - 92);

- з плати за користування надрами для видобування газу на суму 324 641,95 грн - на підставі платіжного доручення №9150 від 31.12.2014 (кількість днів затримки сплати - 92).

Актом перевірки від 15.05.2015 за №95/1501-00135390 зафіксовано погашення ПАТ «Укрнафта» заборгованості з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за жовтень 2014 року (по строку сплати 30.11.2014) та листопад 2014 року (по строку сплати 30.12.2014) відбулося наступним чином:

- з плати за користування надрами для видобування нафти (за жовтень 2014) на суму 306 859,45 грн - на підставі платіжного доручення №6577 від 31.12.2014 (кількість днів затримки сплати - 31);

- з плати за користування надрами для видобування конденсату (за жовтень 2014) на суму 37 125,00 грн - на підставі платіжного доручення №8318 від 01.12.2014 (кількість днів затримки сплати - 1);

- з плати за користування надрами для видобування конденсату (за листопад 2014) на суму 28 330,32 грн - на підставі платіжних доручень від 31.12.2014 за №№9159, 9077 від (кількість днів затримки сплати - 1).

За приписами пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу..

Отже, передумовою нарахування штрафних санкцій є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання.

При цьому, за приписами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Таким чином, п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України надає право податковому органу змінювати призначення платежу, та зараховувати суми, які сплатив платник податку в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного законом.

Отже, колегія суддів звертає увагу, що у такому випадку право платника податків визначати призначення платежу відсутнє та податковому органу надано право змінювати призначення платежів платника у разі наявності у такого платника непогашеного податкового боргу.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що незалежно від того, в який спосіб погашено податковий борг - із застосуванням приписів пункту 87.9статті 87 Податкового кодексу України, шляхом зарахування коштів сплачених боржником, в рахунок погашення податкового боргу, чи в інший спосіб, чинне законодавство не звільняє платника податків від відповідальності за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Аналогічна позиція щодо застосування положень статей 87 та 126 Податкового Кодексу України було неодноразово викладено в постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі №808/2290/17, від 11 вересня 2018 року у справі №813/3722/17 тощо.

Вищевикладеним спростовуються доводи апелянта щодо неможливості застосування до платника податків штрафних санкцій у випадках, коли податковий орган самостійно зараховує сплачені кошти в рахунок погашення податкового боргу в порядку черговості.

Колегія суддів також відхиляє твердження позивача щодо протиправності розрахунку контролюючим органом розміру штрафних санкцій без врахування уточнюючих податкових розрахунків ПАТ «Укрнафта», оскільки предметом розгляду в даній справі є податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі актів документальних невиїзних перевірок від 02.03.2015 № 42/1501-00135390 та від 15.05.2015 95/1501-00135390, в той час як уточнюючі податкові розрахунки за відповідний звітний період на підставі пп. 50.1. ст. 50 ПК України було подано 19.05.2015 року, тобто вже після проведення перевірки податковим органом.

Відповідно до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи визначено статтею 111 ПК України.

За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до пп. 113.1. - 113.3. ст. 113 ПК України, строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платників податків від обов`язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

В той же час, правове регулювання відносин, пов`язаних з нарахуванням пені окремо визначено главою 12 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 129.1. ст. 129 ПК України, пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

З системного аналізу податкових норм, колегія суддів зазначає, що одночасне стягнення штрафу та пені у даному випадку не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 111 ПК України фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, які є окремими категоріями та мають різні підстави застосування та порядок їх врегулювання.

Твердження апелянта про різне застосування норм матеріального права в аналогічних спірних правовідносинах Вищим адміністративним судом України та Верховним Судом, що, на думку апелянта, вказує на наявність неоднозначного підходу до трактування прав та обов`язків платника та контролюючих органів, є помилковим, оскільки згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Відтак, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки встановленим є факт пропуску строку сплати грошових зобов`язань ПАТ «Укрнафта» з рентної плати за користування надрами, то висновки контролюючого органу щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є правомірними.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 04.12.2019.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді А.Ю. Кучма,

В.О. Аліменко