Справа № 420/5226/19
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5226/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача Гришина М.В. (згідно ордеру),

представника відповідача Демниченко А.В. (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування п.3 додатку до наказу №196 від 18 червня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 04.09.2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати п. 3 додатку до наказу № 196 від 18 червня 2019 року Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 002314 від 05 лютого 2013 року.

2. Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру внести відомості про включення інформації про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_2 Владимирівну № 002314 від 05 лютого 2013 року в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників на офіційному веб-сайті щодо поновлення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу 04.09.2019 року передано на розгляд головуючому судді Гусеву О.Г.

Ухвалою суду від 24.09.2019 року судом відкрито провадження по справі №420/5226/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування п.3 додатку до наказу 196 від 18 червня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії.

У зв`язку зі звільнення судді з посади, було проведено повторний авторозподіл справи №420/5226/19 між суддями та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу 26.09.2019 року передано на розгляд головуючого судді Вовченко О.А.

27 вересня 2019 року ухвалою суду прийнято до провадження адміністративну справу №420/5226/19 за позовом ОСОБА_1 . Визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2003 року ОСОБА_1 працює в ТОВ фірмі «ЮРІКС» на посаді інженера-землевпорядника на підставі кваліфікаційного сертифікату № 002314 від 05 лютого 2013 року. 19.06.2019 року працівникам ТОВ фірми «Юрикс» стало відомо про лист від 07.06.2019 року за вихідним номером 8-15-0.1-4999/2-19 «Про вжиття заходів», направлений Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області до Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру України з метою позбавлення сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 № 002314, виданий 05.12.2013 року. ОСОБА_3 до ТОВ фірми «Юрикс» були надані правовстановлюючі документи, які свідчать про те, що вона на законних підстава володіє майном, а саме: витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності №108416159 від 20.12.2017 року та № 110318954 від 11.01.2018 року, об`єктом права власності у яких зазначений житловий будинок з гаражами. Замовник як володар об`єкту нерухомості має правовстановлюючі документи, які підтверджують його право власності на об`єкт нерухомості, які діють відповідно до законодавства, жодним чином не скасовані, а дія їх не припинена, відтак у зв`язку із вищенаведеним інженер - землевпорядник ТОВ фірми «Юрикс» Мартинога ОСОБА_4 не мала жодних підстав для відмови замовнику у розробці технічної документації. Замовником до ТОВ фірми «Юрикс» були надані правовстановлюючі документи, дія яких не скасована, у документах вказана адреса об`єкту нерухомості, а саме: Одеська область, Лиманский район, с.Крижанівка, вулиця Паустовського, будинок 31-е. У ТОВ фірми «Юрикс» як у розробника технічної документації не було жодних підстав піддавати сумнівам цю адресу, оскільки ця адреса зазначена у діючих і правовстановлюючих документах. Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надав перелік обмежень у використанні земельної ділянки від 04.10.2018 року № 97-15-0.220-3235/170-18 на вищезазначену земельну ділянку, підтвердив її адресу розташування та жодним чином не піддав на той час сумнівам її місце розташування або адміністративно територіальну належність. Позивач зазначає, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2017 року у справі 504/1924/16-ц визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку 4.3 га серія ЯГ № 922486 від 18.08.2006 року на ім`я ОСОБА_5 та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0618. Саме Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повинен на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію скасування права власності № 130825468 від 13.07.2018 року відповідно до ст. 114 Постанови Кабінету міністрів 1051 Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2012 р. скасувати реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0618 та надати їй статус архівної, а не описувати її як діюче не скасоване право власності, на яке нібито не зважає інженер - землевпорядник ТОВ фірми «Юрикс». Перш ніж інженер - землевпорядник ТОВ фірми «Юрикс» почав розробляти технічну документацію щодо встановлення відновлення меж їй було достеменно відомо що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області громадянка ОСОБА_5 позбавлена права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0618.

21 жовтня 2019 року до суду від Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за вх.№38353/19 надійшов відзив на позов (а.с.55-66), у якому відповідач зазначає, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. 18.07.2019 до Держгеокадастру надійшло подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру від 05.07.2019 №19/392 про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників згідно протоколу, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та сам Протокол від 27.06.2019 засідання №6. У зв`язку з цим, діючи відповідно до приписів частини третьої статті 68 Закону України «Про землеустрій», на підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання кваліфікаційних сертифікатів сертифікованих інженерів-землевпорядників Держгеокадастр прийняв відповідне рішення - наказ від 18 липня 2019 року № 196 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів», зокрема про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 05 лютого 2013 року № 002314. Згідно з протоколом засідання Кваліфікаційної комісії № 6 від 27.06.2019, підставою для внесення подання про позбавлення ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифіката стало встановлення ознак грубого порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. ОСОБА_5 в умовах дії мораторію на відчуження земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2006 отримала державний акт серія ЯГ № 922486 про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0618, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 18.08.2006 за №84. У подальшому, третіми особами на вказаній земельній ділянці самовільно збудовано житловий будинок з господарськими приміщеннями, який на підставі договорів купівлі-продажу від 19.12.2014 придбала ОСОБА_3 , про що свідчать Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.12.2017 та від 11.01.2018, що є у складі технічної документації, розробленої ТОВ фірма «Юрикс». Таким чином, вказані об`єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:001:0618) на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, поле № 22, ділянка № 359. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2017 у справі № 504/1924/16-ц визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку 4,3 га серії ЯГ № 922486 від 18.08.2006 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0618 на ім`я ОСОБА_5 та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0618. Таким чином, з урахуванням вищенаведених судових рішень, право власності на вказану земельну ділянку фактично повернулось до попереднього власника ОСОБА_10 , так як її право ніким не оспорювалося, державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 477554, зареєстрований 22.10.2002 за номером № 146, не скасовано, не визнано недійсним розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 06.09.2002 № 499. Допущені інженером-землевпорядником ОСОБА_1 порушення положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою є грубими, так як на підставі документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ТОВ фірма «Юрикс», не можливо провести державну реєстрацію земельної ділянки в Державному сертифіката інженера-землевпорядника, що в свою чергу є підставою для прийняття Держгеокадастром відповідного наказу. Представник позивача безпідставно вважає, що скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку є підставою для скасування державної реєстрації самого об`єкта цього права - земельної ділянки. Скасування на підставі рішення суду державної реєстрації речових прав на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :01:001:0618) на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, поле № 22, ділянка № 359, не має наслідком скасування держаної реєстрації самої земельної ділянки та надання її статусу архівної.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/5226/19 до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кваліфікаційним сертифікатом інженера-землевпорядника від 05.02.2013 року №002314, виданим Державним агентством земельних ресурсів України Мартинозі Дінарі Володимирівні (а.с.20), відповідно до наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 05.02.2013 року №36, підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень при здійсненні землеустрою.

Листом від 07.06.2019 року №8-15-0.1-4999/2-19 (а.с.91-94) Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, зокрема, повідомило Кваліфікаційну комісію про те, що розробником документації допущено грубе порушення вимог нормативно-правових актів у сфері землеустрою, та що є підстави для вирішення питання про звернення до Кваліфікаційної комісії з поданням про анулювання сертифікатів: інженера-землевпорядника Волкову ОСОБА_11 Василівну № 001443, виданий 18.01.2013 року; інженера-землевпорядника Мартиногу Дінару Володимирівну № 002314, виданий 05.12.2013 року.

27 червня 2019 року відбулося засідання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, на порядок денний якої було винесено питання про розгляд листів, заяв, клопотань від фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування стосовно анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерам-землевпорядникам.

Як вбачається з протоколу засідання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру від 27.06.2019 року №6 (а.с.71-90) наступного змісту (в частині, що стосується предмета спору):

«СЛУХАЛИ: Секретаря Кваліфікаційної комісії Лахматову О.В., яка повідомила, що до Кваліфікаційної комісії надійшов лист Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 07.06.2019 №8-15-0.1-4999/2-19 щодо порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками ОСОБА_1 та ОСОБА_12 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

… На території Одеської області здійснює господарську діяльність в сфері землеустрою товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Юрікс» (ТОВ «Юрікс»), у складі якого працюють інженери-землевпорядники ОСОБА_1 (сертифікат від 05.02.2013 №002314) та ОСОБА_12 (сертифікат від 18.01.2013 №001443), які відповідно до статті 26 Закону України «Про землеустрій» є відповідальними за якість робіт із землеустрою.

До Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - Відділ) 12.11.2018 надійшла заява № ЗВ-018 про державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За результатом розгляду заяви та електронного примірнику технічної документації - Державним кадастровим реєстратором Відділу надано рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-018 від 16.11.2018 з наступних підстав:

1) відповідно до наявної у Відділі Схеми землеустрою та техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області, затвердженої рішенням Комінтернівської районної ради Одеської області від 21.12.2007 № 160-У, вказана земельна ділянка територіально перебуває в межах адміністративно-територіальної одиниці Фонтанська сільська рада, що суперечить її адресі, зазначеної виконавцем робіт;

2) земельна ділянка перебуває в межах іншої земельної ділянки площею 4,2987 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0618, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 18.08.2006.

З цього приводу Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - Головне управління) повідомляє наступне.

За інформацією Відділу у Лиманському районі Головного управління згідно з наявними у Відділі Книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 на ім`я ОСОБА_10 22.10.2002 за № 146 зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 477554, який видано на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 06.09.2002 № 499.

Ухвалою Суворовського районного суду від 21.04.2006 у справі № 2-3022/2006 затверджено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_10 передає у власність ОСОБА_5 вказану земельну ділянку площею 4,30 га, та за останньою визнається право власності на неї.

Також, судом зобов`язано відділ земельних ресурсів Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області оформити на ім`я ОСОБА_5 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,30 га, розташовану на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, поле № АДРЕСА_2 , ділянка № 359.

Таким чином, ОСОБА_5 в умовах дії мораторію на відчуження земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2006 отримала державний акт серія ЯГ № 922486 про право власності на земельну ділянку кадастровий номер 512278400:01:001:0618, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 18.08.2006 за №84.

У подальшому, третіми особами на вказаній земельній ділянці самовільно збудовано житловий будинок з господарськими приміщеннями, який на підставі договорів купівлі-продажу від 19.12.2014 придбала ОСОБА_3 , про що свідчать Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.12.2017 та від 11.01.2018, що є у складі Технічної документації, розробленої ТОВ «Юрікс».

Таким чином, вказані об`єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 512278400:01:001:0618) на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, поле № 22, ділянка № 359.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.01.2016 за скаргою ОСОБА_3 ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2006 скасовано.

Крім того, заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2017 у справі № 504/1924/16-ц визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку 4,3 га серії ЯГ №922486 від 18.08.2006 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0618 на ім`я ОСОБА_5 та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0618.

Отже, з урахуванням вищенаведених судових рішень, право власності на вказану земельну ділянку повернулось до попереднього власника - ОСОБА_10 . При цьому, власником об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці є ОСОБА_3 .

З урахуванням відкритої інформації, що міститься на Публічній кадастровій карті розробник Технічної документації - ТОВ «Юрікс» був обізнаний щодо формування ним земельної ділянки ОСОБА_3 за рахунок земельної ділянки приватної власності кадастровий номер :01:001:0618, яка розташована за межами населеного пункту, проте в порушення норм Земельного кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр» свідомо подав її до Відділу для внесення змін до Державного земельного кадастру.

… Керуючись вимогами статті 68 Закону України «Про землеустрій» та враховуючи, що розробником документації допущено грубе порушення вимог нормативно-правових актів у сфері землеустрою, є підстави для вирішення питання про звернення до Кваліфікаційної комісії з поданням про анулювання сертифікатів:

- інженера-землевпорядника Волкову Ірину ОСОБА_13 № 001443, виданий 18.01.2013;

- інженера-землевпорядника Мартиногу Дінару Володимирівну № 002314, виданий 05.12.2013.

Разом з тим, секретар Кваліфікаційної комісії Лахматова О. В. повідомила, що до Кваліфікаційної комісії надійшло заперечення ТОВ «Юрикс» від 25.06.2019.

… ВИСТУПИЛИ:

ОСОБА_14 - зазначила, що згідно наявного електронного примірника технічної документації ОСОБА_12 не приймала участі в розробці даної технічної документації та не завіряла своїм підписом та печаткою дану документацію (лише в матеріалах технічної документації була наявна копія її кваліфікаційного сертифікату). В зв`язку із зазначеним вище, пропонується винести на розгляд Кваліфікаційної комісії питання про позбавлення сертифікату лише інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , яка була відповідальною за якість робіт при розробці даної технічної документації.

УХВАЛИЛИ:

Звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат від 05.12.2013 № 002314)».

05 липня 2019 року Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру винесла подання №19/392 (а.с.69-70), яке зареєстровано в Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру 18 липня 2019 року за №0-26574/0/1-19, про анулювання Кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, з якого вбачається, що Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру відповідно до рішення (протокол від 27.06.2019 року №6) пропонує анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників згідно з протоколом, в тому числі і ОСОБА_1 (сертифікат від 05.02.2013 року № 002314).

18 липня 2019 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 05 липня 2019 року №19/392 прийнято наказ №196 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» (а.с.30-31, 67), в додатку до якого «Перелік інженерів - землевпорядників, кваліфікаційні сертифікати яких анулюються» (а.с.31, 68) зазначена ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат від 05.02.2013 року № 002314).

Листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 24 липня 2019 року №31-28-0.23-6285/2-19 «Про анулювання кваліфікаційного сертифіката» повідомлено позивача про те, що відповідно до наказу Держгеокадастру від 18.07.2019 року №196 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» її кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 05.02.2013 № 002314 анульовано на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 05 липня 2019 року №19/392 відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 66 та частини третьої статті 68 Закону України «Про землеустрій».

Не погоджуючись з пунктом 3 вищевказаного наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою визначені Закон України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року №858-IV (далі Закон №858-IV), який спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Згідно з статтею 60 Закону №858-IV державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15 визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до положень статті 61-1 Закону №858-IV державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії. Рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено до суду.

Крім того, згідно із пунктом 5 розділу І Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 28.07.2017 року №392 (далі - Порядок №392), до повноважень Кваліфікаційної комісії належать, зокрема, розгляд письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою та топографо-геодезичної і картографічної діяльності стосовно професійної діяльності сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів, а також актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю).

Пунктами 6, 7 розділу ІІ Порядку №392 передбачено, що рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу. Рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено в суді.

Як вбачається із оскаржуваного наказу Держгеокадастру від 18 липня 2019 року №196, останній прийнятий відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 66, частини третьої статті 66-1 та частини третьої статті 68 Закону №858-IV, пункту 20 розділу ІІІ Порядку №392 та на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру від 05.07.2019 року №19/392.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 66 Закону №858-IV професійною діяльністю у сфері землеустрою можуть займатися особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою. Сертифікованими інженерами-землевпорядниками є особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою, мають стаж роботи за спеціальністю не менше одного року, склали кваліфікаційний іспит, одержали сертифікат та зареєстровані в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників відповідно до цього Закону.

Згідно із частиною дев`ятнадцятою статті 66 Закону №858-IV Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.

Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає, що статтею 61-1 Закону №858-IV та Порядом №392 встановлено особливий порядок дій Держгеокадастру України щодо здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою, який передбачає проведення відповідної перевірки, складання акту перевірки з направленням його для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії та, за наявності відповідного подання Кваліфікаційної комісії, прийняття рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону №858-IV розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Пунктом «а» частини другої статті 28 цього Закону передбачено, що розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

Як передбачено частинами другою, третьою статті 68 Закону №858-IV, пунктом 19 розділу ІІІ (Порядок видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста) Порядку №392, кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав:

грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою;

рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником;

наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини;

з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Порядку №392 кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром: за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 Закону України «Про землеустрій»; на підставі свідоцтва про смерть. Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.

Отже, обов`язковою умовою для винесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника є встановлення факту правопорушення, вини особи у вчинені даного правопорушення. Такий факт повинен бути встановлений у спосіб, визначний відповідно до статті 61-1 Закону №858-IV.

При цьому, Закон №858-IV не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.

Отже, поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів» фактично має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв, кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 18.10.2018 по справі №808/2685/17.

Водночас, суд враховує, що для ухвалення рішення про наявність у діях сертифікованого інженера-землевпорядника грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, Кваліфікаційна комісія Держгеокадастру у кожному конкретному випадку повинна встановити наявність чи відсутність фактів грубого порушення нормативно-правових актів при розробленні документації із землеустрою у спосіб, визначений законом.

Так, як вбачається з витягу з протоколу засідання №6 від 27.06.2019 року Кваліфікаційної комісії, підставою для анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 002314 від 05 лютого 2013 року зазначено порушення, встановлені на підставі рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-018 від 16.11.2018 року (а.с.27) з наступних підстав:

1) відповідно до наявної у Відділі Схеми землеустрою та техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області, затвердженої рішенням Комінтернівської районної ради Одеської області від 21.12.2007 № 160-V, вказана земельна ділянка територіально перебуває в межах адміністративно-територіальної одиниці - Фонтанська сільська рада, що суперечить її адресі, зазначеної виконавцем робіт;

2) земельна ділянка перебуває в межах іншої земельної ділянки площею 4,2987 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0618, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 18.08.2006.

Щодо посилання на перебування земельної ділянки, щодо якої позивачем здійснювалось розроблення технічної документації (а.с.95-15), територіально в межах адміністративно-територіальної одиниці - Фонтанська сільська рада, суд зазначає наступне.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №108416159 від 20.12.2017 року та №110318954 від 11.01.2018 року (а.с.21-22, 100-101) вбачається, що житловий будинок з гаражами за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1 .31-е належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

16.03.2018 року ОСОБА_3 подала до ТОВ фірма «ЮРИКС» заяву (ас.98), в якій просила оформити технічну документацію по землеустрою щодо земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .31-е.

Згідно п.«б» ч.1 ст.22 Закону №858-IV землеустрій здійснюється на підставі: б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону №858-IV замовники документації із землеустрою зобов`язані: а) виконувати всі умови договору, а в разі невиконання або неналежного виконання нести відповідальність, передбачену договором і законом; б) надавати вихідну документацію, необхідну для виконання робіт із землеустрою; в) проводити відповідно до закону на конкурсній основі відбір розробників документації із землеустрою, що розробляється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; г) прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.28 Закону №858-IV розробники документації із землеустрою мають право: а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою; б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати; в) вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом; г) авторства на створену ними документацію із землеустрою; ґ) здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою; д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування; е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою. Розробники документації із землеустрою зобов`язані: а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Суд зазначає, що позивачем здійснювалось розроблення технічної документації із землеустрою на підставі наданих замовником правовстановлюючих документів, у яких зазначена адреса розташування належного замовнику нерухомого майна: Одеська обл., Лиманський р-н., с.Крижанівка, вул.Паустовського, буд.31-е.

Відомостей щодо невідповідності вказаної адреси майна, та відповідно земельної ділянки під цим майном, у позивача не було, підстави для здійснення заходів щодо дослідження правильності вказаної адреси були відсутні, оскільки згідно переліку обмежень у використанні земельної ділянки №97-15-0.220-3235/170-18 від 04.10.2018 року (а.с.26), наданого відділом у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, зазначено, що щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ., АДРЕСА_1 р-н., АДРЕСА_1 .Крижанівка, вул.Паустовського, буд.31-е відсутні у використанні земельної ділянки.

Щодо посилання на те, що земельна ділянка перебуває в межах іншої земельної ділянки площею 4,2987 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0618, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 18.08.2006 року, суд зазначає наступне.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №130825468 від 13.07.2018 року (а.с.25) вбачається, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:001:0618, площею 4,2987 га., розташована на території Лиманського району Одеської області, належить на праві власності ОСОБА_5 .

При цьому, відповідно до заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2017 року по справі №504/1924/16-ц, яке набрало законної сили 26.01.2017 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання державного акту на право власності на землю недійсним задоволено. Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку 4,3 га. серії ЯГ № 922486 від 18.08.2006 року на земельну ділянку, кадастровий № :01:001:0618 на ім`я ОСОБА_5 . Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий № :01:001:0618, власник ОСОБА_5 , підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 922486 від 18.08.2006 року.

Враховуючи, що інформація щодо належності земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0618 іншій, окрім ОСОБА_5 , особі у позивача була відсутня, приймаючи до уваги наявність не скасованої документації щодо права власності замовника на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці, суд зазначає, що відкрита інформація у Публічній кадастровій карті щодо вказаної земельної ділянки не є належним доказом підтвердження фактичної наявності власника у такої, оскільки окрім відмітки, що така земельна ділянка перебуває у приватній власності та є ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у Публічній кадастровій карті інші відомості відсутні, а у ОСОБА_1 при цьому були докази скасування державного акту на таку земельну ділянку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у встановленому Кваліфікаційною комісією грубому порушенні ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою актів відсутній один з елементів складу порушення, а саме суб`єктивна сторона умисл позивача, який полягає у чіткому беззаперечному знанні про наявність вищевказаних перешкод у розробці технічної документації із землеустрою за замовленням ОСОБА_3 .

Водночас, суд зазначає, що у професійній діяльності інженера-землевпорядника не можна виключати допущення технічних помилок, оскільки саме для цього законодавцем передбачено погодження землевпорядної документації.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування п. 3 додатку до наказу № 196 від 18 червня 2019 року Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 002314 від 05 лютого 2013 року та про доцільність її задоволення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Що стосується позовної вимоги щодо зобов`язання Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру внести відомості про включення інформації про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_2 Владимирівну № 002314 від 05 лютого 2013 року в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників на офіційному веб-сайті щодо поновлення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, то суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на викладене, для належного і обґрунтованого способу захисту порушеного права позивача необхідним є задоволення вимоги про зобов`язання Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 002314 від 05 лютого 2013 року та внести відповідні відомості до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Решта доводів та заперечень сторін, викладених у заявах по суті справи, висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 3 додатку до наказу № 196 від 18 червня 2019 року Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 002314 від 05 лютого 2013 року.

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 002314 від 05 лютого 2013 року та внести відповідні відомості до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідачі:

- Державна служба Україна з питань геодезії, картографії та кадастру (вул.Народного ополчення, 3, м.Київ, 03151, );

- кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру(вул.Народного ополчення, 3, м.Київ, 03151).

Повний текст рішення складено та підписано 06.12.2019 року.

Суддя О.А. Вовченко

.