Справа № 671/1986/19
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1986/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Павлової А.С.,

за участі секретаря судового засідання Козак Г.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Житомирській області ДПП) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2019 відносно нього лейтенантом поліції взводу № 2 роти № 2 УПП у Житомирській області Ярошем М.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 004738, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з даною постановою ОСОБА_1 23.10.2019 о 06:40 год. на 170 км а/д «Київ-Чоп», керував негабаритним транспортним засобом MAN TGX 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD НПН-35 д.н.з. НОМЕР_2 і перевозив великогабаритний вантаж (комбайн зернозбиральний), шириною більш ніж 2,6 м, без відповідного дозволу узгодженого з органами Національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Позивач вказав, що відповідач виніс вищевказану постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, чим грубо порушено ст.ст. 278-279 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

У зв`язку з наведеним, позивач просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 004738 від 23.10.2019.

Ухвалою від 11.11.2019 суд поновив ОСОБА_1 пропущений строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, прийняв до розгляду його позовну заяву та відкрив провадження у справі. Адміністративну справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками отримані відповідачем 12.11.2019 на електронну пошту. Крім того, 15.11.2019 представником УПП в Житомирській області ДПП отримано поштову кореспонденцію суду.

Позивач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений. В позовній заяві ОСОБА_1 просив проводити розгляд справи у його відсутності у зв`язку з роз`їзним характером роботи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

21.11.2019 від представника відповідача УПП в Житомирській області ДПП до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що підставою для зупинки транспортного засобу позивача було те, що спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху та були наявні видимі ознаки порушення п. 22.5 та 2.1 (г) ПДР. Більше того, позивач факт вчиненого правопорушення визнавав та не заперечував. Представник вказав, що складена інспектором поліції постанова є належним та допустимим доказом по справі, будь-яких порушень під час її складання відповідачем не допущено. Крім того, з адміністративного позову слідує, що факту адміністративного правопорушення позивач не заперечує, а лише вказує на процесуальні порушення інспектором при розгляді справи та винесенні постанови. Вважає, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, оцінивши докази, суд дійшов до висновків про задоволення позову з огляду на таке.

Згідно з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 004738 від 23.10.2019 позивача визнано винним в тому, що він 23.10.2019 о 06 год. 40 хв. на а/д Київ-Чоп, 170 км, керуючи транспортним засобом MAN TGХ 440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD НПН-35, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж (комбайн зернозбиральний) ширина якого перевищувала 2,6 м, без відповідного дозволу на перевезення великогабаритного вантажу, виданого органами Національної поліції, чим порушив п.п. 2.1, 22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП (а.с. 5).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 (далі Правила) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктами 22.4 та 22.5 ПДР затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), встановлено, що вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил.

За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Правил).

Пунктами 25-28 Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Пунктом 2.1 (г) ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вказані у постанові серії ДП18 № 004738 від 23.10.2019 обставини порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 судом не встановлено, оскільки достатніх та належних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП відповідачем не надано.

Матеріали справи № 671/1986/19 не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт проведення вимірювання транспортного засобу MAN TGХ 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD НПН-35, реєстраційний номер НОМЕР_2 і вантажем, а також результати такого. Відтак не доведено, що ОСОБА_1 23.10.2019 на а/д Київ-Чоп, 170 км, керуючи транспортним засобом MAN TGХ 26.440 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD НПН-35, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевозив вантаж, габарити якого перевищують дозволені.

В силу положень ст. 61 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови серії ДП18 № 004738 від 23.10.2019 є законними і обґрунтованими.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- задовольнити повністю.

Постанову серії ДП18 № 004738 від 29.10.2019 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_2 Волочиський район АДРЕСА_2 с АДРЕСА_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 10031, м. Житомир, вул. Покровського, 96.

Рішення складено 06.12.2019.

Суддя: