Справа № 340/1241/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 340/1241/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року (головуючий суддя Брегей Р.І.)

у справі № 340/1241/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просила:

визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 16.04.2019 №К-2273/0-1652/17-19 щодо ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення (державна власність) на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, що розташована за межами населеного пункту Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно відмовив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, оскільки законодавством не передбачена можливість отримання земельної ділянки у власність лише згідно з переліком, який формує суб`єкт владних повноважень, котрий уповноважений на розпорядження землями сільськогосподарського призначення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.04.2019, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 04.04.2019.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 04.04.2019. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які свідчать, що відмова відповідача у наданні дозволу не ґрунтується на приписах закону, оскаржене рішення порушує право позивача на отримання у власність земельної ділянки.

Суд встановив, що згідно рішення відповідача земельна ділянка, яку прагне отримати у власність позивач, не обтяжена жодним сервітутом, а її розмір не перевищує максимально-допустимої величини, котра встановлена законом

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не вирішено питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, наявність у відповідача повноважень щодо вчинення дій, про зобов`язання яких просить позивач. Відповідач вказує, що оскільки в заяві позивача від 04.04.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою зазначена Лозуватська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області, яка не була включена до наказу від 21.03.2019 № 401 «Про визначення площ земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у ІІ кварталі 2019 року», у відповідача були законодавчо встановлені підстави для відмови у наданні такого дозволу, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки.

Також відповідач в поданих суду письмових поясненнях зазначає, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач, входить до земель гр. ОСОБА_2 на підставі державного акта на право постійного користування землею. Розпорядженням цими землями вважатиметься порушенням прав третіх осіб, а саме: гр. ОСОБА_2 .

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 03.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (отримана відповідачем 04.04.2019) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сількогосподарського призначення на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.10)

До заяви додано: графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорта та ідентифікаційного номера.

Листом від 16.04.2019 №К-2273/0-1652/0/17-19 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило у задоволені заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, мотивуючи відмову тим, що дана земельна ділянка відсутня в наказі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21.03.2019 «Про визначення площ земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у ІІ кварталі 2019 року», що свідчить про невідповідність місця розташування земельної ділянки.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України встановлено право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За правилами ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, для отримання у власність бажаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку громадянам необхідно насамперед звернутись з заявою до відповідних органів для отримання дозволу цих органів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому отримання такого дозволу не означає обов`язкове позитивне вирішення питання про надання певної земельної ділянки у власність, оскільки право на земельну ділянку у громадян виникає на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання її у власність, а не на підставі рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За своєю суттю рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням уповноваженого органу про надання права власності на відповідну земельну ділянку, а лише надає можливість розробки технічної документації на цю земельну ділянку як необхідної умови для вирішення питання щодо передачі земельної ділянки у власність зацікавленій особі.

У наданні такого дозволу громадянину може бути відмовлено виключно з підстав, зазначених у ч.7 ст.118 ЗК України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У спірному випадку, відмовляючи у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач послався на невідповідність місця розташування земельної ділянки з огляду на затверджений наказом № 401 від 21.03.2019 перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у ІІ кварталі 2019 року.

Наведені відповідачем обставини не підпадають під визначені ч.7 ст.118 ЗК України підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Чинне земельне законодавство не передбачає такої умови відмови у отриманні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності, як включення бажаної до відведення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, що передаються в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, сформованого територіальним органом Держгеокадастру.

Одночасно судом встановлено, що відповідачем у листі від 16.04.2019 № К-2273/0-1652/0/17-19 не зазначено про невідповідність місця розташування обраної позивачем земельної ділянки певним законам, прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Отже, відсутність обраної позивачем земельної ділянки у переліку земельних ділянок, сформованому відповідачем, не свідчить про невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, а посилання відповідача у листі від 16.04.2019 № К-2273/0-1652/0/17-19 на відповідний перелік, як на підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, є незаконним, оскільки суперечить ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладена в листі від 16.04.2019, не ґрунтується на положеннях Земельного кодексу України, а отже є протиправною.

Посилання відповідача в поясненнях до апеляційної скарги про належність земельної ділянки, яку бажає отримати позивач, до земель третьої особи, апеляційний суд не приймає в якості обґрунтування вимог апеляційної скарги, оскільки наведені відповідачем обставини не були покладені в основу відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, тому, з огляду на визначений предмет спору, не можуть бути предметом з`ясування у даній справі.

Виходячи з встановлених обставин справи, які свідчать про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі № 340/1241/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у випадках та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко