Справа № 120/2385/19-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 листопада 2019 р. Справа № 120/2385/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана Віталія Васильовича

позивача: Астахова О.О.,

представника позивача: Козачука М.В.,

представників відповідача: Дубровського С.С., Кривіцького М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами проведеного службового розслідування, Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України було прийнято наказ №92 від 22.05.2019, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення суворої догани. Позивач вважає, що висновки службового розслідування щодо порушення ним ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, абз. 7 п. 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях є помилковими, а наказ №92 від 22.05.2019, виданий із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20.08.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження на 20.08.2019.

У встановлений судом строк, представником відповідача було подано відзив, яким останній заперечує проти позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив, зазначає, що в ході розслідування, яке в майбутньому слугувало підставою прийняття оскаржуваного позивачем наказу, встановлено, що причинами та умовами вчинення позивачем правопорушення слугувало безвідповідальне ставленні останнього до виконання вимог законодавства з охорони державної таємниці, порушення порядку поводження із службовою інформацією Збройних Сил України. Зокрема, за результатами обшуку та проведеного службового розслідування за місцем роботи позивача в службових приміщеннях №№ 202, 204 адміністративної будівлі № 1/436 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України встановлено:

- наявність на жорсткому магнітному диску персональної електронно- обчислювальної машини, яка була підключена до інформаційної системи з доступом до мережі Інтсрнст файлу, який містить відомості з обмеженим доступом для службового користування;

- порушення порядку розробки та зберігання секретних документів, зокрема в ході огляду робочого місця Позивача було виявлено документ Перелік військових частин Повітряних Сил Збройних Сил України станом на 01.08.2018, на 9-ти аркушах, без облікового номера. За результатами експертної оцінки встановлено, що відомості, які містяться у зазначеному переліку, а саме відомості про дислокацію військових частин Повітряних Сил Збройних Сил України, становлять державну таємницю у сфері оборони, відповідають статті 1.4.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та мають ступінь секретності таємно;

- невнесення позивачем до внутрішнього опису матеріальних носіїв секретної інформації, що знаходяться у виконавця, отриманого секретного документа за неповернення його до військової частини НОМЕР_1 перед вибуттям у відпустку. А відтак вважає, що під час проведення службового розслідування та видання наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством.

Також, представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з скасуванням оскаржуваного наказу в частині оголошення позивачу дисциплінарного стягнення, у вигляді «суворої догани».

В підготовчому судовому засіданні 20.08.2019, з метою надання стороні позивача часу для формування власної позиції з приводу заяви відповідача про закриття провадження у справі, судом оголошено перерву до 23.09.2019.

В підготовчому судовому засіданні 23.09.2019, з метою надання стороні відповідача часу для отримання додаткових доказів, судом оголошено перерву до 30.09.2019.

В підготовчому судовому засіданні 30.09.2019, в зв`язку з отримання від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи, судом оголошено перерву до 17.10.2019.

16.10.2019 позивачем через канцелярію суду подано заяву про зміну предмету позову (збільшення позовних вимог) за вх. №49502, в зв`язку з чим стороною відповідача в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про надання часу для ознайомлення з відповідною заявою. В зв`язку з наведеним, в підготовчому судовому засіданні 17.10.2019 оголошено перерву до 07.11.2019.

07.11.2019 представником відповідача через канцелярію суду подано додаткові пояснення від 22.11.2019 за вх. №34690, в яких останній заперечив щодо задоволенні позовних вимог позивача в редакції від 16.10.2019. Зокрема, щодо ненадання позивачу, після завершення службового розслідування, доступу до державної таємниці та службової інформації Збройних Сил України, припиненого наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 15.04.2019 №101 ад «Про призначення службового розслідування за фактом несанкціонованого розповсюдження інформації та, як наслідок, невиплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (пункт 10)» зазначив, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 23 Закону України «Про державну таємницю» (далі - Закон) у наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялися раніше. В контексті наведеного, стороною відповідача зазначено, що скасування Наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 15.04.2019 №101 ад в частині застосування дисциплінарного стягнення, відбулось лише з підстав необхідності застосування більш суворого стягнення, адже під час додатково проведеного розслідування було виявлено ряд інших порушень допущених позивачем, що пов`язані із зберіганням секретної інформації. Таким чином, на переконання відповідача, підстави, що зумовили скасування допуску позивача до державної таємниці та службової інформації на час скасування наказу у вище окресленій частині не відпали, що в свою чергу не зумовило виникнення підстав для відновлення відповідного допуску позивача.

Також, в судовому засіданні судом розглянуто клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, в частині оголошення ОСОБА_1 суворої догани (пункт 9). Предстаник позивача не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.11.2019 провадження у справі №120/2385/19-а в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №92 від 22.05.2019 Про порушення вимог режиму секретності, технічного захисту інформації у Командуванні Повітряних Сил Збройних Сил України та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності в частині оголошення ОСОБА_1 суворої догани (пункт 9), закрито.

Також, в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 27.11.2019.

Ухвалою від 27.11.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та за письмовою згодою сторін вирішено розпочати розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні 27.11.2019 позивач та його представник позовні вимоги, в редакції від 16.10.2019, підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві та додаткових пояснення від 22.11.2019 за вх. №34690. Зокрема зазначили, що пунктом 80 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939 передбачено, що керівник підприємства, установи, організації своїм наказом припиняє доступ громадянина до секретної інформації лише у випадку скасування органом Служби Безпеки України раніше наданого допуску до державної таємниці.

Оскільки, на думку сторони позивача, жоден з критеріїв, визначених у ст. 27 Закону України Про державну таємницю, на момент прийняття оскаржуваного наказу, не перестав існувати: його громадянство України не припинено, питання про визнання позивача недієздатним судом не вирішувалось, допуск до державної таємниці органами Служби безпеки України не скасований, потреба у такому доступі на момент прийняття оскаржуваного рішення для виконання своїх службових повноважень не відпала ( ОСОБА_1 не було звільнено, не відсторонено від посади), то рішення відповідача про припинення, а в подальшому не поновлення доступу до державної таємниці є протиправним і необґрунтованим. За наведених обставин позивач також вражає, що у відповідності до положень ст. 30 Закону України Про державну таємницю йому протиправно припинено компенсацію у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, види, розміри та порядок надання якої встановлено постановою Кабінету Міністрів України №414 від 15.06.1994.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях до відзиву (вх. №52377 від 07.11.2019). При цьому, зауважили, що припинення доступу до державної таємниці, на відміну від не допуску до державної таємниці, не потребує попереднього погодження з Службою Безпеки України. Таке погодження необхідно саме задля припинення допуску до державної таємниці, в зв`язку з чим відповідне звернення було направлено відповідальною особою відповідача до Служби Безпеки України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив, що ОСОБА_1 на час виникнення спірних правовідносин проходив службу в Командуванні Повітряних Сил Збройних Сил України на посаді першого заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

У зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0000160 від 05.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361-2 Кримінального кодексу України, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2019 (вх.. №3145 від 15.04.2019), з метою з`ясування усіх обставин кримінального провадження, встановлення осіб, які мають відношення до розповсюдження захищеної законом інформації, було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем роботи першого заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України полковника Астахова О.О. в службових приміщеннях №№202, 204 адміністративної будівлі №1/436 Командування Повітряних Сил.

На підставі вказаного, 15.04.2019 наказом №101ад Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України призначено службове розслідування за фактом несанкціонованого розповсюдження інформації. Також, вказаним наказом на період проведення службового розслідування припинено доступ до державної таємниці та службової інформації Збройних Сил України.

Наказом №131ад від 07.05.2019 Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, продовжено службове розслідування за фактом несанкціонованого розповсюдження інформації до 24.05.2019.

За результатами проведення службового розслідування складений акт службового розслідування щодо несанкціонованого розповсюдження інформації з обмеженим доступом, який затверджений Командувачем Повітряних Сил Збройних.

В подальшому згідно пункту 9 наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 22.05.2019 №92 «Про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» (далі - Наказ №92 від 22.05.2019) першому заступнику начальника штабу Командування Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 оголошено сувору догану. Також, вказаним наказом, враховуючи результати службового розслідування, вилучений в ході обшуку 15.04.2019 в приміщенні №204 адміністративної будівлі 1/436 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України документ «Перелік військових частин Повітряних Сил Збройних Сил України станом на 01.08.2018» на 9-ти арк., без облікового номера, відповідно до акта експертної оцінки від 27.04.2019, зобов`язано начальника управління захисту інформації та криптології заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних сил України підготувати інформування до 1 відділу 9 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту військової контррозвідки СБУ. Крім того, наказано після завершення службового розслідування не надавати позивачу доступ до державної таємниці та службової інформації Збройних Сил України, який було припинено наказом Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 15.04.2019 за № 101ад. та не виплачувати надбавку за роботу в умовах режимних обмежень (п. 10 Наказу №92 від 22.05.2019).

В подальшому, 31.05.2019 позивач скористався правом, передбаченим ст.88 Дисциплінарного статуту ЗС України та оскаржив Наказ №92 від 22.05.2019 в адміністративному порядку, а саме подав начальнику Генерального штабу Головнокомандувачу Збройних Сил України генерал-лейтенанту Р.Хомчаку скаргу, в якій просив переглянути прийняте Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України рішення та скасувати пункт 9, 10 вказаного наказу.

За наслідком розгляду поданої скарги позивач отримав листа від 21.06.2019 в якому начальник Центрального управління охорони державної таємниці та захисту інформації Генерального штабу Збройних сил України полковник ОСОБА_2 повідомив, що правових підстав для перегляду начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України прийнятого Командувачем Повітряних Сил України рішення, немає.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до п. 6 наказу Командувача Повітряних Сил України №116 від 19.07.2019 «Про порушення вимог режиму секретності та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності», пункт 9 Наказу №92 від 22.05.2019, що стосується притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана» скасований.

Разом з тим, не погоджуючись з п. 10 прийнятого відповідачем Наказу №92 від 22.05.2019, яким позивачу не поновлено доступ до державної таємниці та службової інформації Збройних Сил України, та вважаючи його протиправним позивач, звернувся до суду за захистом на його думку порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Оцінюючи правомірність рішення відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В свою чергу, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг унормовано Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України) затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності (ч. 2 ст. 45 Дисциплінарного статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, підставами, що зумовили застосування до позивача заходів дисциплінарного впливу, зокрема, в частині припинення доступу позивача до державної таємниці та секретної інформації, слугували виявлені під час проведення обшуку в кабінеті військовослужбовця відомості, які свідчать про безвідповідальне ставлення останнього до зберігання державної таємниці.

Зокрема, відповідно акту проведення службового розслідування від 22.05.2019 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000160 від 05.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361-2 Кримінального кодексу України, 15.04.2019 відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 11.04.2019 було здійснено обшук за місцем роботи позивача в службових приміщеннях №№ 202, 204 адміністративної будівлі № 1/436 Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

За результатами обшуку та проведеного службового розслідування встановлено:

- наявність на жорсткому магнітному диску персональної електронно- обчислювальної машини, яка була підключена до інформаційної системи з доступом до мережі Інтсрнст файлу, який містить відомості з обмеженим доступом для службового користування;

- порушення порядку розробки та зберігання секретних документів, зокрема в ході огляду робочого місця Позивача було виявлено документ Перелік військових частин Повітряних Сил Збройних Сил України станом на 01.08.2018, на 9-ти аркушах, без облікового номера. За результатами експертної оцінки встановлено, що відомості, які містяться у зазначеному переліку, а саме відомості про дислокацію військових частин Повітряних Сил Збройних Сил України, становлять державну таємницю у сфері оборони, відповідають статті 1.4.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та мають ступінь секретності таємно;

- невнесення позивачем до внутрішнього опису матеріальних носіїв секретної інформації, що знаходяться у виконавця, отриманого секретного документа за неповернення його до військової частини НОМЕР_1 перед вибуттям у відпустку.

У зв`язку з наведеним відповідачем зроблено висновок, що причинами та умовами вчинення позивачем правопорушень є безвідповідальне ставлення та порушення позивачем вимог:

- статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо суворого зберігання державної таємниці;

- абз. 7 п. 116 Порядку 939 щодо правильного визначення грифу секретності документів, дотримання правил користування ними, порядку їх обліку та зберігання;

- зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці щодо виконання вимог режиму секретності;

- пункту 38 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня .2016 року № 736, щодо заборони запису службової інформації на електронні носії, не внесені до журналу обліку електронних носіїв інформації;

- пункту 3.2.6 Інструкції з організації та забезпечення режиму секретності у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 30.11.2018 2018 № 430 ДСК, щодо друкування секретного документу на попередньо облікованих у секретному діловодстві аркушах паперу;

- пункту 11.4.5 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України (зі змінами), затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124, щодо заборони запису службової інформації на необліковані в установленому порядку електронні носії інформації.

Таким чином проведеним службовим розслідуванням було встановлено факти, які свідчать про порушення позивачем нормативних актів, що регламентують порядок поводження з документами, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України врегульовано Законом України "Про державну таємницю" від 21 січня 1994 року №3855-XII (в редакції, чинній на момент винесення спірного наказу, далі - Закон №3855-XII).

Статтею 1 Закону №3855-XII закріплено, що державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою. Допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації.

Згідно з частиною другою статті 22 Закону №3855-XII допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 23 Закону №3855-XII встановлено, що допуск до державної таємниці не надається у разі: 1) відсутності у громадянина обґрунтованої необхідності в роботі із секретною інформацією; 2) сприяння громадянином діяльності іноземної держави, іноземної організації чи їх представників, а також окремих іноземців чи осіб без громадянства, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України, або участі громадянина в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена у порядку, встановленому законом; 3) відмови громадянина взяти на себе письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена, а також за відсутності його письмової згоди на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці; 4) наявності у громадянина судимості за тяжкі або особливо тяжкі злочини, не погашеної чи не знятої в установленому порядку;5) наявності у громадянина психічних розладів, які можуть завдати шкоди охороні державної таємниці, відповідно до переліку, затвердженого Міністерством охорони здоров`я України і Службою безпеки України.

У наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі: 1) повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе; 2) постійного проживання громадянина за кордоном або оформлення ним документів на виїзд для постійного проживання за кордоном; 3) невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.

Підстави та механізм позбавлення допуску та доступу до секретної інформації, осіб які не виконують вимоги щодо дотримання режиму секретності, не допуску розголошення будь-яким способом інформації з обмеженим доступом, порушення вимог законодавства України про державну таємницю визначено Постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18 грудня 2013 року (для службового користування) «Про затвердження порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі - Порядок).

Пунктом 54 Порядку визначено, що під час оформлення документів у зв`язку з наданням допуску до державної таємниці громадянин бере на себе письмове зобов`язання громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці, що складається за формою згідно з додатком 9, і передбачає його письмову згоду на визначені законом обмеження прав, у зв`язку з допуском до державної таємниці та підтвердження того, що він ознайомлений стосовно відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.

Так, в матеріалах справи містяться відповідні зобов`язання підписані власноруч ОСОБА_1 04.04.2017, у зв`язку з допуском до державної таємниці.

Відповідно до пункту 63 Порядку право надання керівником підприємства, установи, організації доступу громадянину до державної таємниці настає з моменту отримання таким підприємством, установою, організацією, від органу СБУ повідомлення про надання допуску до державної таємниці та облікової картки.

Згідно пункту 65 Порядку доступ до державної таємниці надається керівником підприємства, установи, організації наказом після отримання визначеного пунктом 59 цього порядку письмового повідомлення органу СБУ про надання громадянину допуску до державної таємниці.

Відповідно до пункту 80 Порядку скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органом СБУ за місцем провадження громадянином діяльності, пов`язаної з державною таємницею у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 Закону.

За таких обставин керівник підприємства, установи, організації наказом припиняє громадянину доступ до секретної інформації, про що в обліковій картці робиться запис, який засвідчується підписом начальника РСО, скріпленим печаткою РСО, із зазначенням дати.

Відповідний порядок скасування раніше наданого допуску узгоджується з приписами ст. 26 Закону №3855-XII.

Аналіз наведених положень Порядку дає змогу дійти висновку, що необхідною передумовою для надання керівником установи громадянину доступу до державної таємниці є отримання відповідного допуску від органів СБУ за місцем провадження громадянином діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Відповідно й скасувати наданий ДОПУСК має право відповідний орган СБУ.

Судом встановлено, що в даному випадку пунктом 10 оскаржуваного Наказу №92 від 22.05.2019 лише припинено ДОСТУП позивача до державної таємниці та службової інформації Збройних Сил України, що відноситься до дискреційних повноважень відповідача. Водночас, ДОПУСК позивача до державної таємниці оскаржуваним наказом скасовано не було, що спростовує доводи сторони позивача щодо порушення процедури його скасування.

Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ в частині не поновлення доступ позивачу до державної таємниці та службової інформації Збройних Сил України, діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України.

При цьому, суд критично оцінює посилання сторони позивача як на підставу для задоволення позовних вимог той факт, що відповідач самостійно скасував пункту 9 Наказу №92 від 22.05.2019, яким позивачу було оголошену «сувору догану», з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні представники відповідача пояснили, що в межах існуючого кримінального провадження було проведено іншу слідчу дію у вигляді здійснення обшуку у жилому приміщенні позивача та вилучено ряд документів, які ймовірно містять інформацію з обмеженим доступом. Результати обшуку знайшли своє відображення у складеному за наслідком проведеного службового розслідування акті, висновки якого свідчать про неналежне поводження позивача з інформацією, що містить обмеження у доступі. Вказане свідчить про те, що у командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, після завершення службового розслідування була наявна інформація про недотриманням позивачем вимог щодо режиму секретності, не допуску розголошення будь-яким способом інформації з обмеженим доступом, порушення вимог законодавства України про державну таємницю. Враховуючи викладене та беручи до уваги попередню поведінку позивача поновлення доступу позивачу до інформації з обмеженим доступом, на переконання сторони відповідача, могло б призвести до повторного порушення вимог Порядку та витоку інформації та настання негативних наслідків для держави в цілому.

Також, з повідомлених представниками відповідача обставин проведення службових розслідувань здійснених відносно першого заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України Астахова О.О., а також відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» (рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, прийняте у справі № 120/2707/19-а за позовом ОСОБА_1 до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу), судом встановлено, що 14.05.2019 до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України надійшли Ухвали Вінницького міського суду від 08.05.2019 у справі № 127/12628/19 та від 13.05.2019 у справі № 127/12496-19. На підставі вказаного 15.05.2019 наказом №141ад Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України призначено службове розслідування за фактом несанкціонованого розповсюдження інформації.

За результатами проведення службового розслідування складений акт службового розслідування щодо несанкціонованого розповсюдження інформації з обмеженим доступом, який затверджений Командувачем Повітряних Сил Збройних та 19.07.2019 наказом №116 Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України попереджено першого заступника начальника штабу Командування Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 про неповну службову відповідність.

Таким чином, скасування відповідачем оскаржуваного наказу в частині оголошення позивачу «суворої догани» було зумовлено не скасуванням результатів проведеного 15.04.2019 відносно першого заступника начальника штабу Командування Збройних Сил України полковника ОСОБА_1 службового розслідування, як то стверджує сторона позивача, а необхідністю застосування до позивача більш суворого виду дисциплінарного стягнення, оскільки поряд з порушеннями, виявленими в ході проведеного обшуку в кабінеті позивача, в подальшому було встановлено вчинення позивачем інших порушень, допущення яких було виявлено під час проведення обшуку за місцем проживання останнього.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність ненадання після завершення службового розслідування позивачу, доступу до державної таємниці та службової інформації Збройних Сил України, припиненого наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 15.04.2019 №101 ад «Про призначення службового розслідування за фактом несанкціонованого розповсюдження інформації та невиплати позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (пункт 10)», адже відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законом, з дотриманням встановленої процедури, з урахуванням всіх обставин, в зв`язку із чим п. 10 наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №92 від 22.05.2019 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій та рішень, у той час як позивач не навів достатньо обставин на підтвердження позовних вимог, а відтак у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт Серії НОМЕР_2 )
Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (вул. Стрілецька, 105, м. Вінниця, 21007, )

Повний тест рішення виготовлено та підписано: 06.12.2019

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна