Справа № 500/1446/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10321/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Макарика В.Я.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фабрика меблів "Нова" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року (суддя- Чепенюк О.В., ухвалене в м. Тернополі о 17:02, повний текст складено 23.08.2019) у справі № 500/1446/19 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до Приватного підприємства "Фабрика меблів "Нова" про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулося в суд з позовом до Приватного підприємства "Фабрика меблів "Нова" та просить з урахуванням уточнення позовних вимог, стягнути з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, що належить відповідачу, кошти у розмірі податкового боргу у загальній сумі 254 310,65 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду його оскаржив відповідач- Приватне підприємство "Фабрика меблів "Нова" подавши до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, та посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції Приватним підприємством "Фабрика меблів "Нова" надано докази сплати податкового боргу вказаного у даній позовній заяві, зокрема надано платіжні доручення від 09.08.2019р., проте судом задоволено позов. Відтак вважає, що не було підстав для стягнення податкового боргу.

Представник апелянта в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі та просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційній скарзі заперечив, просив таку залишити без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, та представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Встановлено, що ПП Фабрика меблів Нова зареєстроване як юридична особа та знаходиться на обліку в Тернопільській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Згідно з довідкою Головного управління ДФС у Тернопільській області станом на 19.08.2019 за ПП Фабрика меблів Нова рахується податковий борг, який заявлений до стягнення у даному позові в загальній сумі 254 310,65 грн, з них по платежах: орендна плата з юридичних осіб (місто Тернопіль) 46 469,08 грн - основний платіж; орендна плата з юридичних осіб (ОТГ село Байківці) 123 075,75 грн (112 703,68 грн - основний платіж, 10 372,07 пеня); орендна плата з юридичних осіб (село Острів) 35 189,24 грн (33 015,03 основний платіж, 2 174,21 пеня); земельний податок з юридичних осіб 2 300,23 грн - пеня; податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, (місто Тернопіль) 33 843,94 грн (29 790,14 грн основний платіж, 4 053,80 грн пеня); податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Тернопільський район) 12603,59 грн (10 231,74 грн основний платіж, 2 371,85 пеня); податок на прибуток приватних підприємств 828,82 грн (79,00 основний платіж, 749,85 грн пеня) (а.с.100).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, податковий борг по орендній платі з юридичних осіб (місто Тернопіль, ОТГ село Байківці) виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань, самостійно визначених у податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік від 28.02.2019, де відповідачем самостійно визначено річну суму орендної плати у розмірі 139 407,19 грн. та 338110,98 грн. відповідно та розраховано податкові зобов`язання у розмірі 11 617,27 грн. та 28 175,92 грн. відповідно щомісячно, за терміном сплати березень-травень 2019 року.

На суму несвоєчасно сплачених податкових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб за період з 29.06.2018 по 24.04.2019 відповідачу нараховано пеню в сумі 10 372,07 грн, що підтверджує розрахунок пені по орендній платі з юридичних осіб по ПП Фабрика меблів Нова.

З матеріалів справи вбачається, що податковий борг по орендній платі з юридичних осіб (село Острів) виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань, самостійно визначених у податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік від 28.02.2019, де відповідачем самостійно визначено річну суму орендної плати у розмірі 103 761,29 грн та розраховано податкові зобов`язання у розмірі 8 646,77 грн щомісячно, за терміном сплати березень-травень 2019 року.

Також, на суму несвоєчасно сплачених податкових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб за період з 29.09.2018 по 24.04.2019 відповідачу нараховано пеню в сумі 2 174,21 грн, що підтверджує розрахунок пені по орендній платі з юридичних осіб по ПП Фабрика меблів Нова.

Сума податкового боргу по даному податку відображена в інтегрованій картці платника податків по орендній платі з юридичних осіб (копія наявна в матеріалах справи).

Крім цього податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (місто Тернопіль), виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання, самостійно обчисленого платником податків у поданій ним податковій декларації за 2019 рік від 27.02.2019, у якій ПП Фабрика меблів Нова самостійно нараховано річну суму податку на нерухоме майно, яка підлягає сплаті за даними платника у розмірі 119 160,55 грн, а поквартально по 29 790,14 грн..

Також, податковим органом було нараховано пеню на суму грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки,2 у розмірі 4 053,80 грн. Заборгованість підтверджується розрахунком суми позовних вимог з податкового боргу ПП Фабрика меблів Нова по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с. 26) та розрахунком пені по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с. 27-28).

Матеріалами справи підтверджено, що податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Тернопільський район), виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання, самостійно обчисленого платником податків у поданій ним податковій декларації за 2019 рік від 28.02.2019, у якій ПП Фабрика меблів Нова самостійно нараховано річну суму податку на нерухоме майно, яка підлягає сплаті за даними платника у розмірі 40 926,94 грн, а поквартально по 10 231,73 грн.

Крім того, податковим органом було нараховано пеню на суму грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки, у розмірі 2 371,85 грн. Заборгованість підтверджується розрахунком суми позовних вимог з податкового боргу ПП Фабрика меблів Нова по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та розрахунком пені по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Податковий борг відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відображений в інтегрованій картці платника податків по цьому податку.

Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб, що заявлена до стягнення у цьому позові, виникла у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання, за несплату якого у встановлені законодавством строки податковим органом було нараховано ПП Фабрика меблів Нова пеню у сумі 2 300,23 грн, що підтверджує розрахунок пені по земельному податку з юридичних осіб по ПП Фабрика меблів Нова (копія наявна в матеріалах справи).

Податковий борг відповідача по земельному податку з юридичних осіб відображений в інтегрованій картці платника податків по даному податку (копія наявна в матеріалах справи).

Податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств виник через несплату відповідачем у повній мірі узгодженого податкового зобов`язання, самостійно нарахованого ПП Фабрика меблів Нова, згідно з поданою податковою декларацією з податку на прибуток підприємства від 01.03.2019.

Крім того, податковим органом нараховано пеню на суму грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки у розмірі 749,82 грн.

Наявність у ПП Фабрика меблів Нова податкового боргу по податку на прибуток приватних підприємств підтверджується також розрахунком суми податкового боргу по податку на прибуток розрахунком пені по вказаному податку.

Податковий борг відповідача по податку на прибуток приватних підприємств відображений в інтегрованій картці платника податків по цьому податку.

У зв`язку з несплатою податкового боргу на суму у загальній сумі 254 310,65 грн. Головне управління ДФС у Тернопільській області подано позов про стягнення такого.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов висновку, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг, що заявлений до стягнення у цьому позові, на загальну суму 254 310,65 грн., перераховані кошти відповідачем на його сплату зараховані на погашення податкового боргу попередніх податкових періодів, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, відтак даний борг підлягає стягненню.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України, передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати за земельні ділянки, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 розділу XII ПК України.

У відповідності до пункту 285.1 статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій (пункт 286.2 статті 286 розділу XIII ПК України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 розділу XII ПК України).

Пунктом 265.1 статті 265 ПК України визначено, що податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпункт 266.3.1пункту 266.3 статті 266 ПК України вказує, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації (підпункт 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України).

Підпунктом 133.1.1. пункту 133.1 статті 133 ПК України передбачено, що платниками податку на прибуток підприємств є суб`єкти господарювання юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Підпункт 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачає, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно пункту 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання самостійно визначене платником податку оскарженню не підлягає.

Як передбачено пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня, а підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відтак колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, податковий борг відповідача виник внаслідок несплати платником податків сум податкових зобов`язань, самостійно визначених платником податків у податкових деклараціях, та нарахованої контролюючим органом суми пені, а тому такі суми податкових зобов`язань є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені ПК України.

Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг- сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відтак, оскільки у зазначені строки податкове зобов`язання відповідачем не сплачено, апеляційний суд зазначає, що у відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України дане податкове зобов`язання вважається сумою податкового боргу.

Згідно з пунктами 59.1, 59.3 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення; податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, податкова вимога №3210-17 від 22.03.2017 на суму податкового боргу 139 244,84 грн вручена представнику відповідача 22.03.2017, що підтверджується підписом на корінці податкової вимоги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого відповідачем не надано.

Відповідно до пунктів 87.1, 87.2, 87.9 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти; джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами; у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ПП Фабрика меблів Нова 09.08.2019 було здійснено проплату по платежах: орендна плата з юридичних осіб, податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, земельний податок з юридичних осіб та податок на прибуток приватних підприємств на суми, заявлені до стягнення у даному позові, що підтверджується копіями платіжних доручень від 09.08.2019 № 23-29. Проте, у зв`язку з наявністю у ПП Фабрика меблів Нова податкового боргу за попередні періоди, що не охоплюються даним позовом, було проведено зарахування сплачених відповідачем 09.08.2019 коштів в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення (незалежно від напряму сплати), та, як наслідок, зменшено суми податкового боргу за попередні періоди не охоплені предметом цього позову, що відображено в інтегрованих картках платника податків, та розрахунках ГУ ДФС у Тернопільській обсласті.

Відтак, як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на дату розгляду справи за відповідачем рахується податковий борг у загальній сумі 254 310,65 грн, по платежах: орендна плата з юридичних осіб (місто Тернопіль), орендна плата з юридичних осіб (ОТГ село Байківці), податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, (місто Тернопіль), орендна плата з юридичних осіб (село Острів), земельний податок з юридичних осіб, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Тернопільський район), податок на прибуток приватних підприємств.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як зазначено в пункті 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4 ст. 95 ПК України).

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стосовно посилання апелянта на ту обставину, що Приватним підприємством "Фабрика меблів "Нова" надано суду докази сплати податкового боргу в сумі 254 310,65 грн., а саме платіжні доручення від 09.08.2019р., колегія суддів апеляційного суду зазначає, що перераховані кошти відповідачем на його сплату зараховані на погашення податкового боргу попередніх податкових періодів.

Враховуючи наведене колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг, що заявлений до стягнення у цьому позові, на загальну суму 254 310,65 грн., перераховані кошти відповідачем на його сплату зараховані на погашення податкового боргу попередніх податкових періодів, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому такий вірно стягнуто з ПП Фабрика меблів Нова.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фабрика меблів "Нова" залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі № 500/1446/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 06.12.2019р.