Справа № 826/12166/16
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 грудня 2019 року № 826/12166/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Чудак О.М., суддів Пащенка К.С., Шейко Т.І., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_4 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України), Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області (далі - Управління ДАБІ у Чернівецькій області) в якому просить:

- визнати бездіяльність Управління ДАБІ у Чернівецькій області, - протиправною;

- зобов`язати Управління ДАБІ у Чернівецькій області вчинити заходи примусу, спрямовані на виконання припису від 24.11.2015 ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), виданим Управлінням ДАБІ у Чернівецькій області по приведенню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в попередній стан;

- визнати бездіяльність ДАБІ України, - протиправною;

- зобов`язати ДАБІ України здійснити заходи контролю щодо Управління ДАБІ у Чернівецькій області з приводу вчинення заходів по виконанню припису від 24.11.2015 ОСОБА_4 , виданим Управлінням ДАБІ у Чернівецькій області по приведенню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в попередній стан;

- стягнути з ДАБІ України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за понесені майнові втрати в сумі 30 000 грн.

- стягнути з Управління ДАБІ у Чернівецькій області грошову компенсацію за понесені майнові втрати в сумі 30 000 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.08.2016 у справі відкрито провадження і призначено її до розгляду.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва, постановленими не виходячи до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), а на стороні відповідачів - ОСОБА_4

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

На підставі розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018, справу передано на автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2018 справу прийнято до провадження і призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2018 залучено до участі у справі відповідача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради.

07.12.2018 представником позивача до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивачем остаточно сформовано позовні вимоги про:

- визнання бездіяльності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, - протиправною;

- зобов`язання Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради вчинити заходи реагування за невиконання припису ОСОБА_4 від 24.11.2015, про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності виданого Управлінням ДАБІ у Чернівецькій області по приведенню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в попередній стан;

- визнання протиправною та зобов`язання Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради скасувати Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 14.06.2012, внесеної до єдиного реєстру Управління від 19.06.2012 №ЧВ7;

- визнання бездіяльності ДАБІ України, - протиправною;

- зобов`язання ДАБІ України проконтролювати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради з приводу вчинення заходів по виконанню припису ОСОБА_4 , виданого Управлінням ДАБІ у Чернівецькій області по приведенню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в попередній стан;

- стягнення з ДАБІ України на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за понесені майнові втрати в сумі 30 000 грн;

- стягнення з Управління ДАБІ у Чернівецькій області грошової компенсації за понесені майнові втрати в сумі 30 000 грн.

В судовому засіданні позивач та її представники заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Пояснили, що відповідачем у справі допущено бездіяльність у сфері дотримання вимог містобудівного законодавства. За результатами направлення колективного звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Управління ДАБІ у Чернівецькій області, останнім проведено перевірку дотримання ОСОБА_4 вимог державних будівельних норм, стандартів та правил на об`єкті «Реконструкція власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. на АДРЕСА_1 . За наслідками перевірки складено акт та притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. Також видано припис із вимогою привести об`єкт у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства. Однак відповідачем не вчинено жодних дій щодо виконання ОСОБА_4 припису, який до сьогодні залишається невиконаним. ОСОБА_4 після притягнення до відповідальності не тільки не виконав припис, але й продовжив будівництво. Окрім того, ОСОБА_4 відчужив реконструйований об`єкт своїй неповнолітній дочці за договором дарування. При цьому позивач вважає, що оскільки ОСОБА_4 є законним представником дитини і фактично здійснює управління майном і несе повну відповідальність, пов`язану з його використанням (експлуатацією), то він зобов`язаний виконати припис і привести будинок у попередній стан, який існував до проведення незаконної реконструкції, шляхом знесення надбудови.

Внаслідок звернення позивача до органу контролю обласного рівня зі скаргою жодних дій спрямованих на виконання припису не вжито. У відповіді на скаргу зазначено, що на виконання вимог припису ОСОБА_4 листом від 16.02.2016 повідомлено Управління, що на теперішній час він не є власником об`єкту. Зазначено також, що посадовими особами Управління не встановлено факту невиконання вимог припису про усунення порушень містобудівного законодавства у зв`язку з тим, що громадянин ОСОБА_4 станом на сьогодні не виступає суб`єктом містобудування та здійснювати заходи щодо нього немає законних підстав.

Обґрунтовує позивач позов посиланням і на Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 07.09.2015, згідно якого Інспекція здійснює контроль за виконанням законних вимог (приписів) посадових осіб Інспекції і органу держархбудконтролю та нагляду; на статтю 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Також позивач посилається на Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України і зазначає, що ДАБІ України відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства.

У поясненні від 31.05.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звертають увагу на подальше руйнування будинку, а саме кв. №3, яка складає 1/2 частину будинку, на те, що на даний час вони мешкають в аварійній частині будинку без вентиляційних каналів, без димоходів; на те що в травні 2019 року впала стеля на кухні, коридор і веранда без стелі під плівкою з 2012 року. Продовжуються просідання стель, на яких ОСОБА_4 збудована надбудова; вбачається перекос стін, на яких знаходиться незаконна надбудова. Міжкімнатні двері не закриваються, у зв`язку з навантаженням надбудови; в середині будинку відсутні несучі стіни.

Заперечуючи проти позову, відповідач - ДАБІ України зазначає, що під час перевірки дійсно встановлено, що будівельні роботи за вказаною адресою проводилися без належно затвердженого проекту з реконструкції. За результатами перевірки 24.11.2015 складено акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення, видано громадянину ОСОБА_4 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Також скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт. Однак, з огляду на те, що підготовчі або будівельні роботи ОСОБА_4 не ведуться, то у розумінні законодавства у сфері, містобудівної діяльності, станом на сьогодні він не виступає суб`єктом містобудування, а отже й правові підстави здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю у Держархбудінспекції та її територіального органу відсутні.

Держархбудінспекція також звертає увагу на те, що документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття відповідного об`єкта в експлуатацію не видавалося.

Посилається представник відповідач також і на те, що вони зверталися з листами до органів прокуратури та поліції.

В той же час, і неповнолітня ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ) не є суб`єктом містобудування, оскільки нею не здійснювалося жодних будівельних робіт на вказаному об`єкті.

Знесення ж самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. При цьому, право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права.

Відповідачем звернуто увагу також на постанову Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а, в якій колегія суддів Касаційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих чи будівельних робіт; після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення.

В свою чергу, відповідач - Управління ДАБІ у Чернівецькій області заперечуючи проти позову наводить аргументи аналогічні аргументам ДАБІ України. Окремо звертає увагу на дискреційність своїх повноважень, зокрема в частині вимог про зобов`язання вчинити дії.

Представник ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями учасників справи, на підставі частини третьої статті 194 КАС України та частини дев`ятої статті 205 цього ж Кодексу ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Так, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

ОСОБА_4 подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкції власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв.» на АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 180-185).

Дані внесені до декларації перевірено за повнотою та внесено до єдиного реєстру (19.06.2012 №ЧВ 7).

На підставі колективного звернення громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 12.11.2015 Управлінням ДАБІ у Чернівецькій області проведено перевірку щодо дотримання ОСОБА_4 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час будівництва об`єкту «Реконструкція власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. на АДРЕСА_1» .

В ході перевірки встановлено, що будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 проводилися без належно затвердженого проекту.

За результатами перевірки, 24.11.2015 складено акт перевірки (т. 1 а.с. 85-87), протокол про адміністративне правопорушення (т. 1 а.с. 90-91) та видано ОСОБА_4 припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким вимагало вжити заходів для усунення порушень містобудівного законодавства на об`єкті «Реконструкція власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. на АДРЕСА_1 » та привести об`єкт у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства. Термін виконання до 24.01.2016 (т. 1 а. с. 88-89).

Постановою від 01.12.2015 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами сьомою, дванадцятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 6800 грн (т. 1 а. с. 92-93).

Разом з тим, припис ОСОБА_4 не виконано, а навпаки, подано заяву від 16.02.2016 №1024-1.20/4-16-К, якою повідомлено, що на теперішній час він не є власником об`єкта (т. 1 а.с. 94). На підтвердження надано копію укладеного 30.12.2015 та посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. договору дарування, за яким обдаровуваною є малолітня ОСОБА_5 (т. 1 а.с.95). Одночасно, 30.12.2015 нотаріусом здійснено державну реєстрацію речових прав на відповідний об`єкт (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) за ОСОБА_5 , що підтверджується інформаційною довідкою номер 56964324 (т. 1 а.с. 105).

З даного договору вбачається, що за ним подаровано 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , які складаються з приміщення квартири під номером 1, яка складається з чотирьох кімнат, загальною площею, 174,7 кв. м, житловою площею 82,3 кв. м.

Зазначено, що 44/100 часток житлового будинку належать Дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно викладеного на спеціального бланку СТВ №387858, виданого Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області 14.12.2015, індексний номер 49758153. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 14.12.2015 за реєстраційним номером 01, номер запису про право власності 12360498. Як видно з договору, наведені дані у ньому зазначено з Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2015, індексний номер витягу 49761642.

З наведеного вбачається, що реєстраційним номером 01 за яким 44/100 часток житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 відповідає реєстраційному номеру об`єкта відчуженого за договором дарування. Відтак даний номер ідентифікує даний об`єкт, як окремий об`єкт нерухомості.

Водночас, в матеріалах справи містяться надані Держархбудінспекцією інформаційні довідки №56964324 та №56964046 датовані 08.04.2016. Запити здійснено за РНОКПП фізичних осіб: у витягу №56964324 - за РНОКПП ОСОБА_5 , а у витягу №56964046 - за РНОКПП ОСОБА_4 .

З наведених інформаційних довідок суд встановив, що станом на 08.04.2016 ОСОБА_5 є власником 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 (довідка №56964324), в той час, як ОСОБА_4 є власником квартир №1 (56,0 кв. м) та №2 (52,3 кв. м), що в будинку АДРЕСА_1 .

Відтак, суд доходить висновку про здійснення 14.12.2015 реєстрації за ОСОБА_4 речових прав на 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , який є результатом реконструкції квартир №1 (56,0 кв. м) та №2 (52,3 кв. м), що в будинку

АДРЕСА_1. Держархбудінспекція , при цьому, зазначає, що документ, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття відповідного об`єкта в експлуатацію не видавався. Однак, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишаються зареєстрованими речові права ОСОБА_4 на відповідні квартири.

В зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 припису, позивач звернулась до Управління ДАБІ у Чернівецькій області із датованою 26.04.2016 скаргою на бездіяльність, у якій просила відреагувати на дану скаргу та звернутись до суду з позовом відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідь на скаргу надано листом від 11.05.2016, у якому повідомлено про результати перевірки, про те, що 01.12.2015 скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція власних квартир №1 та №2 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. на АДРЕСА_1» , замовником будівництва якого є ОСОБА_4 та про лист ОСОБА_4 , яким останній повідомив Управління ДАБІ у Чернівецькій області про те, що на теперішній час він не є власником об`єкту.

Також зазначено, що посадовими особами Управління не встановлено факту невиконання вимог припису про усунення порушень містобудівного законодавства у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 станом на сьогодні не виступає суб`єктом містобудування й здійснювати заходи контролю щодо нього немає законних підстав, а тому звернення до суду з позовом про знесення об`єкта будівництва у порядку статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є безпідставним. Також звернуто увагу на право ОСОБА_1 звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, якщо вона вважає, що своїми діями ОСОБА_4 порушує її законні права.

Також судом встановлено, що відповідні звернення позивача (а.с. 112) та представника позивача розглянуто ДАБІ України та надано відповідь листами №40-704-(90-9)/1396 від 26.02.2016 й №40-232-16/4826 від 23.05.2016, у яких також зазначено про відсутність правових підстав здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю та звернення до суду з позовом про приведення ОСОБА_4 відповідного будинку в попередній стан. Одночасно, листом від 23.05.2016 повідомлено про те, що в зв`язку з внесенням змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно відповідного об`єкту і таким чином зміни його статусу за відсутності документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, Держархбудінспекцією листами від 08.04.2016 №40-702-10/3348 та від 08.04.2016 №40-702-10/3349 направлено звернення до Прокуратури міста Чернівці та Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецький області для вжиття відповідних заходів реагування (т.1 а.с. 99-101, 102). Окрім того, у листах звернуто увагу на право осіб, які вважають свої права порушеними, звернутися до суду за їх захистом.

Відповідь на лист ДАБІ України Чернівецькою місцевою прокуратурою надано листом від 17.05.2016, в якому повідомлено, що протягом 2011-2015 років прокуратурою міста Чернівці здійснювалось представництво інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судах різних інстанцій щодо оскарження рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради про надання ОСОБА_4 містобудівних умов і обмежень на реконструкцію власних квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 залишено в силі постанову Чернівецького окружною адміністративного суду від 05.07.2013 у справі №2а/2470/3473/11, якою задоволено адміністративний позов прокурора міста Чернівці про скасування пункту 1.21 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №501/14 від 23.08.2011 про надання ОСОБА_4 містобудівних умов і обмежень на реконструкцію власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . В подальшому, Управлінням ДАБІ у Чернівецькій області скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкцію власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 загальною площею 108.3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. на АДРЕСА_1 » (т. 1 а.с. 188-190).

Разом з тим повідомлено, що із набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 прокуратуру позбавлено функції нагляду за додержанням законів підприємствами, установами та організаціями, а функція представництва інтересів громадян в суді значно обмежена.

Так, згідно частини другої статті 23 вказаного Закону прокурор здійснює представництво в суді інтересів виключно неповнолітніх, недієздатних або обмежено дієздатних, у разі якщо законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси таких осіб, не здійснюють або неналежним чином здійснюють їх захист.

Зрештою повідомлено, що на сьогоднішній день Чернівецька місцева прокуратура не уповноважена вживати заходів представницького характеру щодо поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки вказані особи не підпадають під коло осіб, представництво інтересів яких здійснюють органи прокуратури.

В свою чергу, звернуто увагу на те, що ОСОБА_4 , як батько малолітньої ОСОБА_5 несе обов`язок щодо приведення будинку у попередній стан, а тому Чернівецька місцева прокуратура просить розглянути питання щодо вжиття ДАБІ України або її територіальним органів заходів державного архітектурно-будівельного контролю по приведенню ОСОБА_4 будинку у попередній стан.

В матеріалах справи, також міститься відповідь Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на відповідне звернення ОСОБА_1 (лист від 04.01.2016 т. 1 а.с. 22) у якому повідомлено, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги встановлені у приписі органу державного архітектурно-будівельного контролю, такий орган подає до суду позов про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Отже, на підставі вжитих заходів та отриманих листів, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, поясненням учасників судового процесу, а також доказам в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 41 наведеного Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком; у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису; у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Так, за результатами відповідної перевірки 24.11.2015 ОСОБА_4 видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким вимагається вжити заходів для усунення порушень містобудівного законодавства на об`єкті «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м кв. на АДРЕСА_1 » та привести об`єкт у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства. Встановлено термін виконання до 24.01.2016 (т. 1 а. с. 88-89).

Однак, вже 14.12.2015 здійснено реєстрацію за ОСОБА_4 речових прав на 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , що є результатом реконструкції квартир АДРЕСА_2 (56,0 кв. м) та АДРЕСА_3 (52,3 кв. м), що в будинку АДРЕСА_1 .

В подальшому, а саме 30.12.2015 ОСОБА_4 укладено договір дарування 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , за яким обдаровуваною є малолітня ОСОБА_5 .

Видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТВ №387858 від 14.12.2015, реєстрація речових прав, а в подальшому і відчуження малолітній дитині 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 відбулися до закінчення терміну виконання припису, який встановлено до 24.01.201.

Тут суд підкреслює, що визначальною обставиною, в даному випадку є не стільки відчуження 44/100 часток відповідного житлового будинку малолітній ОСОБА_5 , скільки видача ОСОБА_4 на відповідний об`єкт свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТВ №387858 від 14.12.2015 та реєстрація за ним речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що визначено частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В свою чергу, частинами першою-третьою статті 3 наведеного Закону визначено, що державна реєстрація прав є обов`язковою; інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав; держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень; права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В контексті наведеного, суд погоджується з доводами ДАБІ України стосовно того, що реєстрація права власності на збудований об`єкт нерухомості, виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення, відповідно, у розумінні законодавства у сфері містобудівної діяльності, ОСОБА_4 не є суб`єктом містобудування.

При цьому, ні свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно СТВ №387858 від 14.12.2015, ні реєстрацію за ним речових прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не оскаржено, в той час, як вони можуть бути самостійними предметами оскарження.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що, в даному випадку, об`єкт не зареєстровано на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації. Видачу документу, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття відповідного об`єкта в експлуатацію, ДАБІ України, як і Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради заперечує.

Однак, наведене питання виходить за межі розгляду даної справи, і суд не досліджує підстави та обставини видачі ОСОБА_4 на відповідний об`єкт свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТВ №387858 від 14.12.2015. Більш того, наведені питання знаходяться поза юрисдикцією адміністративних судів.

Окрім того, суд враховує існування укладеного 30.12.2015 ОСОБА_4 договору дарування 44/100 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , за яким обдаровуваною є малолітня ОСОБА_5 .

Даний договір укладено на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про надання згоди на вчинення правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти (делеговані повноваження)» від 23.12.2015 за №780/26.

В подальшому договір став підставою для реєстрації речових прав у відповідному Державному реєстрі за малолітньою дитиною.

Та обставина, що відповідно до часини першої статті 177 Сімейного кодексу України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження, в даному випадку не змінює тієї обставини, що власником такого майна залишається дитина, а не її батьки. Більш того, цією ж нормою передбачено, що батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Тут слід зауважити, що реконструкцію квартир здійснено ОСОБА_4 і об`єкт після реконструкції зареєстровано за ОСОБА_4 з присвоєнням нового реєстраційного номера. До малолітньої дитини право власності на об`єкт за договором дарування перейшло вже після його узаконення внаслідок видачі свідоцтва про право власності на такий об`єкт та реєстрації права власності у відповідному Державному реєстрі.

Відповідний договір дарування також залишається дійсним і ніким не оскаржений.

Відтак, можливість відповідача у справі для реалізації передбачених статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноважень обмежена низкою обставин, які виникли протягом часу, наданого для виконання вимог припису.

Відповідно, суд доходить висновку про відсутність бездіяльності Управління ДАБІ у Чернівецькій області (яким проведено перевірку і видано припис) щодо контролю за виконанням припису, як і бездіяльності щодо вчинення заходів реагування за його невиконання.

Наведені обставини також є підставою для відмови у задоволенні вимог про зобов`язання вчинити заходи реагування за невиконання припису ОСОБА_4 від 24.11.2015.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і вимоги щодо бездіяльності ДАБІ України щодо здійснення контролю за діяльністю Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, а в минулому Управління ДАБК у Чернівецькій області як і стягнення з відповідачів грошової компенсацію за понесені майнові втрати.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що вимога про визнання протиправною та зобов`язання Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради скасувати Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 14.06.2012, внесеної до єдиного реєстру Управління від 19.06.2012 №ЧВ7 не підлягає задоволенню, оскільки 01.12.2015 Управлінням ДАБІ у Чернівецькій області відповідну декларацію скасовано.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених ОСОБА_1 вимог, підстави для стягнення сплаченого нею судового збору з відповідачів відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_4 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державна архітектурно-будівельна інспекція України (місцезнаходження юридичної особи: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37471912).

Відповідач - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області (місцезнаходження юридичної особи: вулиця П. Целана, будинок 11, місто Чернівці, 58001).

Відповідач - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради (місцезнаходження юридичної особи: вулиця Богдана Хмельницького, будинок 64-А, місто Чернівці, 58008).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Головуючий суддя О.М. Чудак

Суддя К.С. Пащенко

Суддя Т.І. Шейко