Справа № 140/2942/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2942/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шацької районної державної адміністрації про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Шацької районної державної адміністрації (далі - Шацька РДА, відповідач) про визнання протиправною відмову викладену у листі від 18.09.2019 року №Т-112, в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва за кадастровим номером :04:001:0349, площею 0,1200 га на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області; зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 28.08.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва за кадастровим номером :04:001:0349, площею 0,1200 га на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 28.08.2019 року звернувся до Шацької РДА із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області. Однак, Шацька РДА розглянувши заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки листом від 18.09.2019 року відмовила у затвердженні проекту землеустрою, оскільки: на земельній ділянці з видом цільового призначення для індивідуального садівництва можливе зведення необхідних будинків, господарських споруд, проект землеустрою необхідно погодити з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури; рішення про розроблення/затвердження детального плану території щодо земельних ділянок не приймалось, а тому проект відведення не може бути затверджено.

Однак ОСОБА_1 зазначає, що на даній земельній ділянці відсутні будь-які об`єкти будівництва, а також не планується розташування таких об`єктів, а тому посилання відповідача на необхідності погодження проектів землеустрою з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури є безпідставним. Крім цього вказує, що відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Волинської обласної державної адміністрації, яке розглянуло матеріали відведення наведених земельних ділянок, не заперечує щодо погодження проектів землеустрою, за умови відсутності на вказаних земельних ділянках об`єктів будівництва, а також відсутності потреби в подальшому розташуванні таких об`єктів.

Також позивач звертає увагу на те, що положення статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забороняють до затвердження відповідної містобудівної документації саме передачу (надання) у власність чи користування земельних ділянок, проте вказана норма не містить заборони в зміні цільового призначення земельної ділянки, за відсутності плану зонування території та/або детального плану території. При цьому наголошує, що категорія земель землі сільськогосподарського призначення не змінюється, в даному випадку змінюється лише вид використання із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального будівництва. Додатково зазначає, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок пройшов державну експертизу та отримав висновок про погодження.

Крім того, позивач посилається на те, що за наслідками розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою рішень у формі розпоряджень відповідачем прийнято не було, в даному випадку відмову було оформлено листом.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позовної заяви, вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки Шацька РДА листом від 18.09.2019 року повідомила позивача щодо неможливості вирішення питання про затвердження проекту землеустрою по суті, оскільки позивачем не дотримано вимог чинного законодавства, які необхідні для зміни цільового призначення земель. Зокрема в даному листі зазначено, що поданий проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва необхідно погодити з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.

Представник відповідача вказує, що зміна цільового призначення земельних ділянок із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва, тобто в межах однієї категорії, свідчить про те, що на даних земельних ділянках все ж таки планується розташування об`єкта будівництва, що потребує обов`язкового погодження розробленого проекту землеустрою із структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури. Крім того, щодо листа Управління містобудування та архітектури Волинської обласної державної адміністрації від 28.08.2019 року представник відповідача зазначає, що позивач звернувся за погодженням не до компетентного органу.

Також вказує на те, що відсутній детальний план території, на якій розташовані спірні земельні ділянки, а тому відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення цих земельних забороняється.

З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Від учасників справи інших заяв по суті справи та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0349, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2019 року №154485542 (а.с.17 зворот) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.08.2019 року №НВ-019 (а.с.30-31).

13.05.2019 року позивач звернувся із заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, загальною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва (а.с.16 зворот).

ФОП ОСОБА_3 був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0349 цільове призначення якої змінюється з земель для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) на землі для індивідуального садівництва (КВЦПЗ 01.05) (а.с.11-25).

28.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Шацької РДА про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва за кадастровим номером :04:001:0349, площею 0,1200 га на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області.

Листом від 18.09.2019 року №Т-112 Шацька РДА повідомила ОСОБА_1 про неможливість затвердження проекту землеустрою з тих підстав, що на земельній ділянці з видом цільового призначення для індивідуального садівництва можливе зведення необхідних будинків, господарських споруд, а тому проект землеустрою необхідно погодити з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури. Крім того вказала, що відповідно до вимог частини четвертої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється. Разом з тим, рішення про розроблення/затвердження детального плану території щодо вказаної земельної ділянки не приймалось (а.с.10).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року №858-IV (далі - Закон №858-IV) визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до статті 50 Закону №858-IV проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Частинами першою та третьою статті 20 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

У свою чергу частинами п`ятою та шостою статті 186-1 ЗК України передбачено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся з заявою до Шацької РДА про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва за кадастровим номером :04:001:0349, площею 0,1200 га на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області, однак отримав відмову, оскільки на земельній ділянці з видом цільового призначення для індивідуального садівництва можливе зведення необхідних будинків, господарських споруд, а тому проект землеустрою необхідно погодити з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури. Крім того відповідач вказав, що відповідно до вимог частини четвертої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється (а.с.10).

Щодо тверджень відповідача щодо необхідності погодження проекту землеустрою з структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 186-1 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подаються також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури.

Частиною третьою статті 35 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Водночас, суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази розташування об`єктів будівництва на спірній земельній ділянці. Також не наведено документально підтверджених намірів позивача здійснювати будівництво таких об`єктів на даній земельній ділянці. Крім цього, положеннями земельного законодавства не заборонено використання земельних ділянок для індивідуального садівництва без зведення на них необхідних будинків, господарських споруд тощо. Таким чином, на думку суду посилання відповідача у листі від 18.09.2019 року №Т-112 про необхідність погодження проекту землеустрою із структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури є передчасними та безпідставними, які не ґрунтуються на встановлених обставинах справи.

Крім того, суд додатково зазначає, що Управління містобудування та архітектури Волинської обласної державної адміністрації розглянувши матеріали відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з 01.03 «для ведення особистого селянського господарства» на 01.05 «для індивідуального садівництва» загальною площею 0,1200 га (кадастровий номер :04:001:0349) листом від 28.08.2019 року повідомила позивача, що не заперечує щодо погодження проекту землеустрою, за умови відсутності на вказаній земельній ділянці об`єктів будівництва, а також відсутності потреби в подальшому розташуванні таких об`єктів (а.с.29).

Щодо тверджень відповідача про недотримання позивачем вимог частини четвертої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Водночас частиною третьою статті 24 вищевказаного Закону передбачено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків: 1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи; 2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону; 3) надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 4) надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, зв`язку); 5) буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів; 6) будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів.

Передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у випадках, визначених цією частиною, за відсутності плану зонування або детального плану території не допускається, якщо земельна ділянка: розташована в межах зелених зон населених пунктів, внутрішньоквартальних територій (територій міжрайонного озеленення, елементів благоустрою, спортивних майданчиків, майданчиків відпочинку та соціального обслуговування населення); віднесена до категорії земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного призначення, рекреаційного призначення (крім земель для дачного будівництва), лісогосподарського призначення.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що приписи статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають особливості регулювання земельних відносин при здійсненні містобудівної діяльності. При цьому, матеріалами справи не підтверджено, а відповідачем не доведено здійснення позивачем містобудівної діяльності щодо забудови спірних земельних ділянок. Таким чином, на думку суду, посилання відповідача у листах від 18.09.2019 року №Т-112 на частину четверту статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є безпідставними.

Крім того, відповідач вказує, що рішення про розроблення/затвердження детального плану території щодо спірної земельної ділянки не приймалось, однак суд звертає увагу, що частина четверта статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забороняє змінювати цільове призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, а не за його відсутності. Жодних доказів того, що проектна документація не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території представником відповідача не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні. Тобто в даному випадку, відповідачем висловлено лише припущення щодо того, що зміна цільового призначення земельної ділянки не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, рішення про затвердження якого не приймалось.

Таким чином, встановлені фактичні обставини справи та докази, які містяться у справі, а також наведені правові норми, у своїй сукупності свідчать про протиправність відмови відповідача у затвердженні проекту землеустрою.

Крім того суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 20 ЗК України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні рішення відповідача про відмову у затвердженні проекту землеустрою, натомість відповідач листом від 18.09.2019 року №Т-112 повідомив позивача про неможливість його затвердження з вищезазначених підстав. Суд звертає увагу, що наявність листування Шацької РДА з позивачем не звільняє відповідача від обов`язку прийняти рішення в установленому законодавством порядку та строки щодо розгляду відповідної заяви позивача у відповідності до статті 20 ЗК України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

У свою чергу, відповідно до статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Враховуючи те, що на час розгляду справи по суті відповідачем не було прийнято жодного рішення з урахуванням наданих законом повноважень за наслідками розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою, тому суд вважає обґрунтованою позовну вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.08.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва за кадастровим номером :04:001:0349, площею 0,12 га на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду відповідач у даній справі не довів правомірність свого рішення, оформленого листом, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі.

Крім того, відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1536,80 грн., сплачений згідно з квитанцією від 30.09.2019 року 0.0..1 (а.с.2).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 257, 262 КАС України, на підставі Закону України «Про землеустрій», Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Шацької районної державної адміністрації, викладену у листі від 18 вересня 2019 року №Т-112, у затвердженні ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва за кадастровим номером :04:001:0349, площею 0,1200 га на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області.

Зобов`язати Шацьку районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 серпня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для індивідуального садівництва за кадастровим номером :04:001:0349, площею 0,1200 га на території Світязької сільської ради Шацького району Волинської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шацької районної державної адміністрації (44000, Волинська область, Шацький район, смт. Шацьк, вулиця 50 років Перемоги, будинок 1Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко